LXXXIV 
Doctor P. W, Lund har i en tredie Afhandling, dateret Lagoa santa den 42'* 
Sept. 1838, og i et senere Tillæg af 4de April 4839 fortsat sine Meddelelser over 
de før Pattedyrenes ældre Historie mærkværdige og vigtige Kjendsgjerninger, hentede 
fra Huleforsteningerne i Velhas’s Flodens Dalströg, eller i Egnen imellem den nævnte 
Flod, og Floden Paroapeba. 1 disse to sidste Bidrag gaaer, ligesom i de forrige, Un- 
dersögelsen af de i det anförte District forsvundne Arter jevnsides med Betragtningen 
af de Arter, som nu leve i samme Egn; saaledes fremstilles da paa samme Tid de 
fuldstændige Rækker af begge Perioders Pattedyr for Læserens Blik, og det er som om 
de forsvundne Arters Levninger modtage oplivende Straaler fra det nuværende friske 
rörige Liv. 
De i de trykte Afhandlinger allerede bekjendte Fortegnelser indeholde fra den 
nuværende Periode 68 Arter, henhørende til 32 Slægter, men kun 54 Arter, fordeelte i 
33 Slægter, fra den forsvundne Periode, Derimod er efter den i det sidste Tillæg leve- 
rede Fortegnelse, og efter en samme senere tilföiet Liste over Rio Velhas-Distriets 
Flaggermuus Antallet af Slægterne i den nærværende Periode 36, hvilke indbefatte 85 
Arter, hvorimod Tilvexten saa el af Slægter som Arter fra den forsvundne Periode er 
langt betydeligere, i det Fortegnelsen tæller 44 Slægter, som indeholde 92 Arter, eller 
fuldstendigere 93, da et sildigere Brev af 17% August 1839. omtaler Levningerne 
af en stor Björneart, som han har fundet paa sin første Undersögelsesreise til Hulerne, 
hvis Antal nu. stiger til henved 120, imedens det kun belöb sig i Midten af Aaret 
1837 til 95. 
Uagtet disse betydelige Forögelser af nye Kjendsgjerninger, have de zoologiske 
Resultater, som Forfatteren troede allerede i de fürste Afhandlinger at kunne uddrage 
af sine Opdagelser, ikke lidt nøgen væsentlig Forandring, men tvertimod erholdt en 
stor Bekræftelse, og betydelig Udvidning. 
Det er kun med Hensyn paa Bjergformationen, i hvilken Hulerne findes, at 
Forfatteren har forandret sin tidligere. Mening, i det-han nu af flere Grunde anseer den 
for at være en Flötskalksteen, og ikke som 'han får troede en Overgangskalk, og for 
nærmest at henhöre til den Formation, som bærer Navn af „Zechstein” og „Hoehlen- 
kalk” i den Wernerske Geognosie. + 
De fortsatte Undersögelser have ogsaa vist at Flaggermusene allerede existerede 
i hiin ældre Periode paa det indre Höiland, et Factum som endnu var Forfatteren ube- 
kjendt ved Nedskrivningen af de fårste Meddelelser. 
Ved i det fålgende at tilbagekalde i Erindringen nogle af de vigtigste af hans 
