30 
Hovedstaden for Provindsen Minas, og udbreder sig mod N.V., adskil- 
lende Vandene af Floderne Rio das Velhas og Paraopeba. Denne Kjæde 
har hidtil udgjort den fortrinligste Mark for mine Undersøgelser, og jeg 
skylder Hulerne i dens östlige Affald det hele Forraad af Levninger af 
Forverdenens Dyr, jeg hidtil er kommet i Besiddelse af. Dens vestlige 
Affald tilbyder færre Huler, og jeg har ei været saa heldig, at finde i 
dem noget Spor til disse Levninger, ligesaalidet som i de talrige Huler, 
der indeholdes i de forskjellige smaae Kjæder af Kalkbjerge, som, 
udgaaende fra samme Hovedbjergryg, adskille Bifloderne af Rio das 
Velhas höire Bred. 
Bjergarten, hvoraf disse Kjæder bestaae, er’en mörkegraae, fin- 
kornet chrystallinsk Overgangskalksteen, i horizontale Lag, der ofte have 
et meget svagt Fald mod Ost. Den stötter sig paa mægtige, steilt mod 
Ost (900) faldende Lag af Talkskifer, hvilke danne det yderste Led i 
Sammensætningen af den höire Centralryg; og fjernere fra denne Hoved- 
kjæde vexler den med Lag af Riesel- og Leerskifer. Den indeholder 
ofte Gange af Qvartz, derimod har jeg hidtil ei fundet Spor i den til 
Metaller, ligesaalidet som til organiske Levninger. 
Disse Strækninger af Ralksteen danne jævnt afrundede Bjergrygge, 
der dog ofte have et vildt og malerisk Udseende ved fremstikkende nögne, 
bratte Fjeldvægge, og ved overordentlige Sönderrivninger af Klippe- 
masserne. De ere bedækkede med en eiendommelig Vegetation, Catinga 
kaldet, characteriseret i sin Sammensætning ved Mængden af tornede 
Slyngplanter, Buske og Træer, blandt hvilke flere Arter Cactus spille 
en vigtig Rolle, og i sit Physiognomie ved det periodiske Affald af 
Lövefi den törre Aarstid. 
Foruden disse sammenhængende Bjergrygge, fremtræder Kalk- 
stenen snart under Form af isolerede Höie, snart som ringformige For- 
höininger, der indeslutte en bækkenformig Fordybning. Som en Fölge 
af denne Overfladens Dannelse viser sig i Kalkegnene det, ellers i det 
