39 
de samme Phænomener, som jeg nylig beskrev, og saaledes opstaae 
smaae incrusterede, som oftest fordybede Steder paa Hulernes Gulv. 
Disse tvende Oprindelsesmaader af Gulvets Stalagmitskorpe i 
Hulerne ere uomtvistelige, og ville i mange Huler, hvor Gangene ere 
snevre, og Væggenes Stalagmitbeklædning betydelig, gjøre tilstrækkelig 
Rede for dette Phænomen. Men vil man anvende dem som en almin- 
delig Forklaring paa samme, undlader man ei at bemærke deres Util- 
strækkelighed i mangfoldige Tilfelde. Jeg taler her om de rummelige 
brede Sale, hvori Hulerne ofte udvide sig, i hvilke man seer den vide: 
Overflade af det jævne Jordlag overtrukket med en Skorpe af Stalagmit, 
som Vandfladen med sin Iisskorpe, uden at nogen Drypning fra Loftet 
antyder Adgangen for Tiden af incrusterende Vand, og uden at nogen 
Stalagmitbeklædning af Væggene eller Loftet minder om, at den fordum 
har fundet Sted. 
Jeg har i den omtalte Afhandling gjort opmærksom paa de 
Grunde, hentede fra Beskaffenheden og Opbevaringstilstanden af 
Knoklerne, der findes i og umiddelbart under denne Skorpe, som nåde 
til at antage, at dens Dannelse hidrörer fra det Tidsrum, der fulgte 
umiddelbart paa Indbringelsen af Jordlaget, og at den skylder sin Op- 
rindelse den overordentlige Tilstand, hvori Jordklodens Overflade befandt 
sig, som en Fölge af hiin ligesaa overordentlige Begivenhed, der bevirkede 
Dyreverdenens Undergang og Indbringelsen af dens Levninger i Ilulerne. 
Denne almindelige Skorpe, der beklæder Jordlagets Overflade 
med faa Undtagelser i alle Huler, mangler aldeles under samme; og 
denne Mangel, der contrasterer saa stærkt med de overordentlige Masser 
af Stalagmitblokke, i hvilke, som jeg alt har gjort opmærksom paa, 
Drypsteensdannelsen har udfoldet sig i hine fjerne Tidsrum, der gik 
" forud for Indbringelsen af Jordlaget, forener sig med de anférle Grunde 
for at godtgjåre deres forskjellige Oprindelse. 
Maaskee har jeg trættet Selskabets Opmærksomhed forlænge med 
