66 
Fr. Cuv. Les cachicames G. Cuv.) er den, Cuvier omtaler i sine Re- 
cherches Vol. I p. 118, som medbragt af Hr. 4. de St. Hilaire fra 
Brasilien under Navnet Tatu-verdadeiro, og som han erklærer for en ny 
Art*), for hvilken jeg efter en af dens Hovedkjendetegn, der bestaaer 
i en hornaptig Skede, som indhyller Spidsen af Halen, foreslaaer Navnet 
D. uroceras. 
Jeg finder imellem Levningerne af de undergaaede Slægter af 
denne Familie Spor til en Art af nærværende Slægt, der i Størrelse 
stemmer overeens med den nulevende Art, men da Arterne af denne 
Slægt komme hinanden meget nær i deres indre Bygning, tår jeg endnu 
ikke aføjåre den fossiles Forhold til de nulevende Arter. 
Af Slægterne Tolypeutis Il. og Priodon Fr. Cuv. har jeg hidtil 
ei fundet Spor til fossile Arter. Derimod finder jeg forskjellige Knokler 
af Tatuarter, hvoraf nogle nærme sig til de tilsvarende af Slægten Eu- 
phractus MWagl. (Dasypus Fr. Cuv., Les encouberts G. Cuv.), andre 
stemme mere med dem af Slægten Xenurus Wagl. (Les cabassous pro- 
pres Cuv.), og nogle endeligen stemme paa det nöieste med dem af den 
+) Hvis denne Mening er grundet, som jeg tilstaaer, at senere Undersögelser lede 
mig til at antage, da kan Benævnelsen af D. longicaudus, som Prindsen af Neu- 
wied uden videre Beskrivelse har tillagt den af ham iagttagne Art af denne Slægt, 
ei passe paa nærværende, som netop adskiller sig fra D. novemcinctus ved sin kortere 
Hale. Derimod skulde jeg holde den for Linnés D. octocinctus, da, efter Under- 
sögelser af et stort Antal af Individer af alle Aldre, det normale Antal af Bælter 
hos denne Art viser sig at være otte. Jeg holder den ligeledes, ifolge Beskrivelsen, 
men især paa Grund af Angivelsen af Tændernes Antal, for identisk med den for 
Paraguai af Azzara og Rengger angivne Art (Tatu-hu, Talou-notre). Hvis disse 
Formodninger skulle bekræfte sig, hvorom jeg ikke tvivler, da danne de tre hidtil 
bekjendte Arter af denne Slægt en mærkelig Overgangsrække, saavel i geographisk 
Henseende, som med Hensyn til Størrelsen, Bælternes Antal og Halens Længde, 
idet den største Art (D. novemcinctus L., D. longicaudus Pr. Max) med 7 Kind- 
tænder, 9 Belter og Halen af Kroppens Længde, beboer Cajenne og de nordligste 
Dele af Brasilien; Arten af Middelstörrelse (D. octocinctus L., D, uroceras m.) med 
8 Rindtender, 8 Belter og Halen noget kortere end Kroppen, beboer det midterste 
Brasilien og Paraguai, medens den mindste Art (D. septemcinctus L., D. hybridus 
Desm,) med 7 Kindtænder, 7 Belter og Halen meget kortere end Kroppen, ikkun 
bebver den extra-tropiske Deel af Sydamerika. 
