‚75 
Slægt. I sin plumpe Legemsbygning stemmer den overeens med dette 
Dyr, ja overtræfler det endogsaa; Sammensætningen af Haanden og 
Foden er den samme; men i Hovedets Bygning og navnligen i Antallet, 
Formen og Stillingen af Tænderne afviger den meget. Megalonyx har 
i Overkjæven fem, i Underkjæven fire KRindtænder. Tænderne ere flad- 
trykte, paa langs og paa tvers noget krumböiede, paa skraa i Kjæven 
stillede, Valtser, der frembyde en noget fordybet Tyggeflade, hvis Rand 
er indskaaren i den ene Ende. Den bageste Kindtand i Underkjæven 
har en noget sammensat Form, som om den var dannet ved Foreningen 
af tvende. 
Dette Dyr besad som Megatherium en lang og stærk, af mange 
Hvirvler sammensat, især ved sin Rod overordentlig kraftigen udviklet 
Hale. Dets Ribbeen ere udhulede efter Længden paa deres ydre Flade, et 
Forhold, der ikkun bemærkes hos nogle Arter af Tatuslægten, Dog, da 
det ei er min Hensigt her, at give en detailleret Beskrivelse af dette 
Dyr, indskrænker jeg mig til den almindelige Bemærkning, at de fleste 
Punkter, i hvilke Megalonyx afviger fra Megatherium, tilbyde ligesaa 
mange Tilnærmelser til de nulevende Dovendyr. 
Dog, et af disse Punkter, i hvilke Megalonyx stemmer med Do- 
vendyret, er af for stor Vigtighed til at jeg kan forbigaae det uden at 
gjøre det til Gjenstand for en nærmere Betragtning. 
Det er bekjendt, at hos de trefingrede Dovendyr Foden artiku- 
lerer til Underlaaret, ei som hos alle andre Pattedyr i en Plan lodret 
påa samme, men i en Plan parallel med samme, saa at, naar Dyret vilde 
staae opret paa sine fire Lemmer, som andre Dyr, vilde det hvile paa 
den ydre Rand af Fodsaalen; og for at hvile paa Fladen af Fodsaalen 
nödes Dyret til at ligge paa Bugen med Benene vandret udstrakte fra 
Kroppen. 
Dette Forhold, hvortil vi i den levende Dyreskabning ikkun finder 
dette ene Exempel, gjenfindes hos Megalonyx, skjöndt Mechanismen 
Vid. Sel. naturvid. og mathem. Afh. VII Deel. R 
