74 
hvorved denne Fordreining bevirkes, er meget forskjellig hos disse tvende 
Dyr. Hos Dovendyret bevirkes den ved den eiendommelige Maade, paa 
hvilken Underlaaret artikulerer med Springbenet; derimod hos Megalonyx 
skeer denne Forbindelse paa den for Pattedyrene, almindelige Maade, 
og Fordreiningen af Fodens Plan mod Underlaaret hidrörer fra Artiku- 
lationen af forste Rad afFodrodbenene med Spring- og Hielbenet, hvilke 
sidste derfor i Formen og Stillingen af deres forreste Ledflader aldeles 
afvige fra alle andre Pattedyr. 
Da Mechanismen af Dovendyrets Bevægelser, saavidt jeg veed, 
hidtil ei er bekjendt, tillade det ærede Selskab mig at forelægge de Iagt- 
tagelser, jeg desangaaende har havt Leilighed til at anstille paa en Årt 
af de trefingrede Dovendyr, Bradypus torquatus, som jeg i længere Tid 
har opfödt i mit Huus. Dette Dyr klattrer med en overordentlig Sik- 
kerhed og Behændighed, skjöndt, som bekjendt, med megen Lang- 
somhed, hvilken imidlertid kunde kaldes Hurtighed sammenlignet med 
dets Bevægelser, naar man lægger det paa Jorden. Maaden, paa hvilken 
det bevæger sig, er folgende: Liggende paa Bugen med alle fire Extre- 
miteter udstrakte fra Kroppen, ståtter det fårst med al Magt den ene 
Bagfod mod Jorden, hvorved den tilsvarende Side af Kroppen hæves 
lidt fra Jordens Overflade. Armen fra samme Side bliver herved saa- 
meget frie, at Dyret kan svinge den et Stykke fremad. Nu hager det sig 
med sine umaadelige Kléer fast i Jorden, og slæber Kroppen et Stykke 
frem. Denne Manövre gjentages nu paa den modsatte Side, og saaledes 
hager den sig paa en besværlig og yderst langsom Maade fremad. Men 
denne Bevægelsesmaade forudsætter en vis Beskaffenhed af Overfladen 
for at kunne finde Sted; tillader denne ei Rlöerne at trænge ind, eller 
tilbyder den ingen Ujevnheder for samme til at hage sig fast til, da er 
Dyret berövet Evnen at forandre sin Plads. Naar jeg lagde det paa 
en Bordplade af poleret Jacarandåtræ, var den, trods alle sine Anstræn- 
gelser, ei i Stand til at bevæge sig af Stedet. 
