94 
Den fossile brasilianske Hycane (Hyena neogea) maaler sig der- 
imod med de største nulevende Arter, endskjöndt den dog ogsaa i denne 
Henseende staaer tilbage for det Uhyre af denne Slægt, hvis Levninger 
forefindes saa hyppigt i nogle af den gamle Verdens Huler. 
Sammenligne vi nu for det förste med Hensyn til Slægterne denne 
Familie for de tvende Epoker, vi her betragte, da finde vi, at af de fem 
Slægter, hvoraf den for Tiden sammensættes i disse Egne: Felis, Canis, 
Lutra, Eirara*) og Nasua, de fire allerede ere efterviste for hiin for- 
svundne Periode. Ikkun af Odderslegten har jeg hidtil ei fundet noget 
Spor. Men denne Omstændighed forklares let, uden at vi behåve derfor 
at antage, at denne Slægt virkelig har manglet i denne Verdensdeels 
antediluvianske Fauna. Odderen er et Dyr, der hverken selv besåger | 
Hulerne, eller letteligen bliver et Bytte for de Rovdyr, der beboe 
samme; og vi maae derfor ei undre os over, af vi ei strax ståde paa denne 
Form ved det første Blik, vi gjøre i hiin Verdens svundne Dyreskabning. 
Vi ere saaledes berettigede til at antage, at dette Lands sidstforsvundne 
Dyreskabning talte de samme Slægter af denne Familie, som vi i vore 
Dage forefinde i samme. 
Men foruden disse have vi seet, at hiin Dyreskabning endnu besad 
fire Former, som mangle i den nærværende, hvoraf tvende kunne betragtes 
som Underslægter ef Katte- og Hundeslegten (Cynailurus og Speothos) 
imedens de tvende andre danne eiendommelige Slægter: Bjørnen og 
Hyænen. Antallet af Slægterne for hiin og nærværende Periode forholder 
sig altsaa som otte til fem. 
Af de fem Slægter af denne Familie, der for Tiden beboe disse 
Egne, ere de tre fælles for begge Continenter, nemlig Ratte-, Hunde- og 
Odderslægten, de tvende üvrige derimod ere eiendommelige for denne 
”) Af Mangel paa en systematisk Benævnelse for denne lille Slægt, betjener jeg mig 
for Beqvemmelighedens Skyld af dette Navn, uden derfor at betragte det som vær- 
digt til at optages i Systemet. 
