103 
specifik identisk med samme, have vi ved Pacaslægten med Bestemthed 
aføjort, og vi ere berettigede til, indtil videre at overfåre dette Resultat, 
ei blot paa de övrige Slægter af denne Familie, der befinde sig i samme 
Forhold, men endnu mere paa Slægterne udenfor denne Familie, hvor 
denne Lighed mellem forsvundne og nulevende Former bliver langt ringere. 
Angaaende Talforholdet af Slægterne af denne Familie for hiin 
og nærværende Periode, da see vi, at ikkun een af de nulevende Slægter 
mangler paa Listen for de fossile, nemlig Egernslegten. Vi kunde ei 
vente andet. Egernet er et Dyr, hvis Opholdsted og Levemaade und- 
drager den aldeles de större Rovdyrs Forfölgelser, og at det vistnok 
ogsaa meget sjeldent bliver et Bytte for de större Rovfugle, slutter jeg 
af den Omstændighed, at jeg aldrig har fundet Spor af dette Dyr i 
Knoklehobene, der danne sig i Hulerne af Levningerne af Perleuglens 
Bytte, Mangelen hidtil af denne Slægt paa Listen af de fossile Arter 
tillader derfor ikke at slutte, at denne Form virkelig i hine Tider har 
manglet; tvertimod kunne vi med höi Grad af Sandsynlighed antage, at 
da denne Familie i hine Tider frembød en saa fuldkommen Overeens- 
stemmelse i sim Sammensætning med hvad den nu for Tiden viser, 
eiheller denne Form har manglet. 
Derimod forekommer paa Listen over den forsvundne Dyreskabning 
en Slægt, som jeg ikke finder her for Tiden, saa at det synes, at den 
större Mangfoldighed eller Rigdom paa Slegtsformer, der characteriserer 
hiin Periode i alle de Familier, vi hidtil have betragtet, ogsaa udstrækker 
sig til denne. ; 
Af de ni Slægter, hvoraf for Tiden denne Familie bestaaer, ere 
de sex eiendommelige for dette Continent: Capivaren, Pacaen, Cti aen, 
Pereåen, Synoetheres og Echimys. Alle disse Slægter gjenfinde vi i 
disse Egnes forsvundne Fauna, og vi have saaledes her en af de skjönneste 
og meest afgjörende Stadfæstelser paa et Resultat, vi alt oftere have stödt 
