125 
Et Blik paa vor Liste over Brasiliens forsvundne Pattedyrfauna 
vil være tilstrækkeligt for at vise, at denne bar det samme eiendommelige 
Præg i sin Hovedsammensætning, som den Skabning, der for Tiden har 
aflåst den, Denne Eiendommelighed af Sydamerikas nærværende Dyre- 
skabning staaer i Forbindelse med dette Continents afsluttede Form og 
afsondrede Beliggenhed. Naar vi derfor gjenfinde denne samme Eien- 
dommelighed i dens Frembringelser i hiin Periode, tår vi med Sikkerhed 
slutte, at dette Continents Form og Begrendsning i Hovedsagen var den 
samme dengang som nu. Tilstedeværelsen i hiin Periode af Slægtsformer 
i Sydamerika, der for Tiden ere eiendommelige for den gamle Verden, 
som Hyænen og Antilopen, kunne ei svælike Gyldigheden af denne Sæt- 
ning, ligesaalidet som Tilstedeværelsen i vore Dage af en Slægt i Syd- 
“amerika af den nyhollandske Familie af Pungdyrene kan berettige til 
nogen Formodning om en Forbindelse for Tiden mellem disse tvende 
Continenter. Derimod vilde Efterviisningen af Tilstedeværelsen i hine 
Tider af en og samme Pattedyr-Art, i den gamle Verdens varmere Dele 
og i Sydamerika være et Phænomen, egnet til at forstyrre det eenstem- 
mige Resultat, hvortil alle vore Undersøgelser hidtil have ledet, Og dog 
skal en slig specifik Identitet imellem Europas og Sydamerikas Beboere 
have fundet Sted i hine Tider; Autoriteten herfor er Cuvier. Ja Til- 
fældet vilde, at det forste Dyr, der kom denne store Naturforsker tilhænde 
af Sydamerikas antediluvianske Dyreskabning (Mastodon angustidens) 
befandt sig i dette Tilfælde. Det er let forklarligt, at denne Omstændighed 
maatte fremkalde hos denne dybe Grandsker særegne Anskuelser om 
sig der i overordentligt Antal, saamegetmere som Elephanten, paa Grund af Byg- 
ningen af dens Æderedskaber, er indskrænket, i Hovedsagen til at nære sig af Lövet 
af Træerne; medens ei blot al Trævegetation mangler i den store Udstrækning af 
Polarzonen, hvor man finder dens Knokler i saa forbausende Mængde, men selv den 
störste Deel af Aaret al Vegetation er undertrykt. Denne sidste Indvending har 
man søgt at undgaae ved at antage, at disse Dyr have været Trækdyr, der mod 
Vinterens Ankomst trak ned i de sydligere Egne; men man forglemmer da, at det 
er netop paa Øerne i lishavet, at deres Knokler findes i störste Miengde. 
Qt 
