' 
182 
Ved derpaa at oplåse paa samme Maade en nye Portion Salt i den fra- 
gydede Moderlud og föie denne Oplösning til det förste Anskud kan 
man bringe endnu en Portion i krystalliseret Tilstand, og saaledes 
oftere. Man faaer imidlertid stedse kun smaa Krystaller; ag da Forskjellen 
mellem Acechlorplatinets Oplåselighed i kogende og kold Acetone ikke 
er stor, saa er det dog almindeligviis fordeelagtigere strax at inddestillere 
Oplösningen næsten til Törhed, fravadske det bruuntfarvede og anvende 
Destillatet til Oplösning af mere, da atter inddestillere denne Oplösning, 
og saaledes oftere. — Ved denne sidste Tilvirkningsmaade af Acechlor- 
platin kan omtrent faaes 20 p. c. af anvendt Chlorid. 
Egenskaber ved Acechlorplatin. 
Acechlorplatin er i veltörret Tilstand uden Lugt, af en metallisk, 
stram Smag. Bragt i en Lyslue forbrænder det med en lidt grönagtig 
Flamme og efterlader metallisk Platin. Det taaler at opvarmes i Oliebad 
indtil 495° af dette, uden ved Lugt eller Farve at vise Tegn til Destruc- 
tion; men ved en Temperatur i Badet af omtrent: 200° (néiagtigt, som 
det synes, 205°) begynder det at blive sort og at give en syrlig stikkende 
Lugt. Ved 225° i Badet var, i et Forsög, alt forandret under Udvikling 
af Luft og Damp af en suur, men tillige særegen Lugt til et sort Legeme; 
efter meer og meer forstærket Hede indtil noget over 300? syntes det ei 
længer at give nogen Lugt; og ved derpaa fölgende Ophedning i aaben 
Ild indtil Glödning fremkom kun endnu i nogen Tid suur Lugt. 
Residuet er jævnt sort og viser end ikke ved Forstörrelsesglas nogen 
Indblanding af metallisk Platin. Bringes den stærkt ophedede sorte 
Masse hurtigt i frie Luft, saa bryder den i Brand og henbrænder trödske- 
agtigt, men temmelig langsomt, til metallisk Platin. Lévrigt bör anføres, 
at ved Destructionen af dette Stof ikke skeer Smeltning og ei viser sig 
nogen Brusning eller Opblering i Masssen, 
