194 
som faaes under flere Omstændigheder af det brændbare Chlorplatin 
ved Alcohol. Dette (hvilket jeg i min Afhandling: “de chlorido platinæ 
et alchohole vini sese inuicem permutantibus &e., Hauniæ 1850” kaldte 
sedimentum platinicum nigrum) er maaskee i det væsentlige en Forening 
af Platinoxidul og Ætherin, men da det stedse faaes blandet med meer 
eller mindre metallisk Platin, er det ei muligt at bestemme noget derom 
ved en Analyse. Det af Acechlorplatin faaes derimod paa den antydede 
Maade almindeligviis uden Spor af indblandet Platin. Jeg vil, i det 
mindste indtil videre, kalde det Aceplatinoxidul. 
Ligesom hiint Sediment afbrænder det ved nogen Ophedning 
med en heftig Gnistren og et just ‘ei ubetydeligt Smeld. Antændelsen 
indtræder endog, naar man, efter at have törret det over Svovlsyre i 
Vacuum, hurtigt indlader Luften i Klokken og saaledes foranlediger 
Varmeudvikling ved hurtig Luftindsugning. Bragt paa passende 
Maade i Luften i Beröring med Alcohol (f. Ex. ved at legges i en 
lille Dynge paa Papir, befugtet med Alcohol) afbrænder det paa 
lignende Maade og bringer derved almindeligviis Alcoholen i Brand; 
reen Acetone eller Æther giver ei denne Virkning. Med Acetone gav 
det ei strax, men ved Henstand i 24 Timer, en noget bruunfarvet Vædske, 
skjöndt dog kun lidet havde oplåst sig. Concentreret Saltsyre gav ved 
Henstand dermed og ved Digestion en rådligbruun Vædske, men Pulveret 
var ikke totalt oplåseligt deri. Salpetersyre virkede ei livligt derpaa. 
Efter endog langvarig Digestion med Kongevand forblev en Deel uoplöst 
med guulagtig Farve, medens en Deel oplåste sig med samme Farve. 
Phænomenerne og de nærmere Omstændigheder ved dets Dan- 
nelse sees af folgende Forsög, hvorved jeg tillige sögte at bestemme 
Forholdet mellem Mængden af hiint Product og anvendt Acechlorplatin. 
9,8415 Grmm. Acechlorplatin bleve udrevne med Vand, og tillige 
med mere af dette (vel i det Hele omtrent 40 D. Vand mod en Deel Salt) 
bragte i en langhalset Kolbe. Noget oplåste sig med en guul Farve; 
