254 
Fig. 8, 9 og 10 og Tab. XVII Fig.4: M. Jejfersonü, samt Tab. XVI 
Fig. 11 og 12, Tab. XVII Fig 1, 2 og 5: M. Bucklandii. ; 
Af den uendelige Mangfoldighed, som Dovendyrene i hine Tider 
synes at have udfoldet, er mig senere endnu een Form bleven be- 
kjendt, hvilken jeg indtil videre betragter som en eiendommelig Slægts- 
form og opstiller under Navnet Sphenodon. Tænderne ere, hvad Struetur 
og Dannelsen af Tyggefladen angaaer, som Dovendyrets, men istedetfor 
at forestille Valtser, som paa alle de hidtil bekjendte Dyr af denne Fa- 
milie, ere de i Form af Regler, hvis Grundflade vender imod Bunden af 
Tandhullet og hvis Spids danner Tyggefladen, og synes som indkilede 
indenfra, hvorfra jeg har valet Benævnelsen af Slægten. Det Dyr, der 
har tilbudt mig denne Tandform, er af Störrelse som et Sviin. See 
Tab, XVII Fig. 5—10. 
Af de til Acleidoternes Orden henhörende Familier: Ruminantia, 
Pachydermata og Feræ har jeg vel senere forskaffet mig endeel Lev- 
ninger, men de tjene for Størstedelen ikkun til at udvide Rundskaben om 
den osteologiske Bygning af de för omtalte Arter, og ikkun een ny 
Art er tilkommet af Rovdyrenes Familie, nemlig en Art af Ratteslægten 
omtrent af Stürrelse som Cuguaren. See for de herhenhörende Arter 
de fölgende Tegninger; for Cynailurus minutus Tab. XVII Fig. 4, 2 
og 5; Felis sp., en Art af Störrelse som F. macroura Pr. Max., Tab. 
XVII Fig. 5; Felis sp., en Art större end Jaguaren, Tab. XVIII Fig. 
4086; Canis troglodytes*) (den brasilianske Huleulv) Tab. X VIII Fig.7; 
Speothos pacivorus (den brasilianske Huleshakal) Tab. XIX Fig. 1 og 2; 
Canis protalopex (den brasilianske Huleræv) Tab. XVII Fig. 9 og 10; 
Ursus brasiliensis (den brasilianske Hulebjörn) Tab. XIX Fig. 5 til 6. 
*) Jeg kaldte denne store fossile [undeart først Canis speleus, og har omtalt den 
under dette Navn i de foregaaende Afhandlinger; da jeg imidlertid seer, at man 
allerede har anvendt dette Navn paa en i Europas Huler nylig funden Art af denne 
Slægt, forandrer jeg mit til C. troglodytes. 
