237 
give deres Pels et museagtigt Udseende. De dele sig i to naturlige 
Grupper af meget forskjelligt Udseende. Den ene af disse Grupper har 
Halen længere end Kroppen, meget store Oren, og en brat tilspidset 
Snude; de ere nydelige smaae Dyr af et museagtigt Udseende. Hos 
Arterne af den anden Gruppe er Halen meget korlere end Kroppen, 
Örene mindre og Snuden jævn tilspidset; de ere af plumpere Former, 
end de foregaaende og mindre rottelignende. 
Af den förste af disse Grupper forekomme her tre Arter. Den 
störste af disse, som jeg ei finder beskrevet, og for hvilken jeg foreslaaer 
Navnet D. incana, er 9” lang, hvoraf Legemet udgjör 4”, Halen 5”. 
Alle Overdelene ere reent graae; Underdelene hvide; graasort Baand 
gjennem Öinene; Halen lysbruun, mod Enden hvidlig, nögen indtil 
Roden; Örene graae. Den er meget forskjellig fra Timminck’s D. cinerea. 
Den anden Art er Forfatternes DD. murina; af den tredie besidder 
jeg ikkun Dele af Skelettet. De antyde et Dyr af samme Proportioner 
som den sidstnævnte, men af ringere Væst, hvorfor jeg indtil videre 
holder den for at være Azzara’s Enano (D. pusilla Desm.). 
Af den korthalede Gruppe kjender jeg hidtil ikkun to Arter. 
Den störste stemmer i Maal og Farve aldeles med Azzara's Beskrivelse 
af sin Colicorto, paa Farven nær paa Siderne af Kroppen, hvilken Azzara — 
angiver for sin "levende caneelfarvet”, medens den hos den herlevende 
Art er bleg okkerguul. Jeg henförer derfor mit Dyr ikkun med Tvivl 
til Azzara’s Colicorto, hvilken Rengger ligeledes med Tvivl henfører til 
Geoffroy's D. tricolor. Fra D. brachyura Pall. er den efter Cuvier’s 
Skjelnemærke i Regne animal endnu mere forskjellig. 
Den anden Art er af Marcgraaf beskreven som en Spidsmuus 
(Mus araneus), og i Berlinermuseet opstillet under Navn af D. trilineata. 
Af samtlige her nævnte mindre Arter finder jeg Levninger i de 
Sammenhobninger af smaae Knokler, som findes ovenpaa Hulernes Jordlag, 
og som hidröre fra Dyr, indslæbte og fortærede af Perleuglen (Strix 
