285 
altsaa nu: hvilken af disse to Air er den sande Aperea? eller med 
andre Ord: hvilken af dem har lagt til Grund for Marcgraafs Beskrivelse 
af sin Aperea? En Sammenligning af hans Beskrivelse med mine to 
Dyr lod mig ingen Tvivl i denne Henseende. Marcgraaf angiver for 
sin Aperea en Længde af 12 Tommer og en hvid Bug; to Charakterer, 
der ikkun passe paa den stårre Årt, og udelukke den mindre, der ikkun 
har 9 Tommer i Længde og en graaguul Bug. Den større Art maatte 
saaledes beholde Navnet Æperea; for den mindre antog jeg Navnet 
©. rufescens. Imidlertid bemærkede jeg, ved at efterslaae andre For- 
fattere, at Tilstedeværelsen af tvende Artsformer, eller idetmindste Va- 
rieteter, blandt de Dyr, der af Brasilianerne kaldes Prea, ei havde und- 
gaaet alles Opmærksomhed. Auguste de St. Hilaire omtaler i sin almin- 
delige Skildring af Dyrene i Sertongen af St. Franciscofloden”) “to Arter, 
“eller sandsynligviis Varieteter af Pred, hvoraf den ene er rödlig”. 
Lichtenstein**) anfører blandt Doubletterne i Berlinermuseet en Cavia 
fra Brasilien, hvilken han opstiller som en ny Art under Navn af Cavia 
obscura. Jeg slutter af denne Artsbenævnelse, at det-er den större Art, 
og fölgelig den sande Aperea, han har meent, og undrer mig derfor. saa 
meget mere over, at Lichtenstein ei har beholdt for denne Navnet Aperea, 
som han, ved at tilfüie med Spörgsmaalstegn som synonym Marcgraaf”s 
Aperea, antyder selv at have havt denne Formodning. Denne begyndende 
Forvirring er blevet endmere foröget ved Brandt***), der har beskrevet 
denne samme Årt under et andet og mindre heldigen valgt Navn: Cavia 
leucopyga. For at gjåre Ende paa. denne Forvirring itide inden den 
bliver rodfæstet i Videnskaben, er det nådvendigt at gjengive den store 
og mörke Art med hvide Fortænder Navnet Cavia aperea, som altsaa 
+) Voyage dans l’intérieur du Brésil, Ire partie, Tome second p. 557. 
++) Verzeichn. der Doubl. des Zool. Mus. zu Berlin p. 3, Nr. 51. 
+++) Mammalium exoticorum novorum vel minus rite cognitorum Musei Academici descrip- 
tiones et icones. Petrop. 1835. 
Nn* 
