310 
Ganglion paa Rygsiden ved den forreste Ende af Rygfolderne. Idetmindste 
stiger en Fold af Sliimhinden paa hver Side skraat herfra netop hen til 
hiin store Nervegreen (Fig. 4) og denne Fold skal allerförst blive Gjen- 
stand for min nærmere Undersøgelse, hvis jeg nogensinde skulde komme 
i Besiddelse af et 4de Exemplar. Det var denne Angivelse, hvortil jeg 
sigtede i den foregaaende $, da jeg troede at burde forsvare Spalt- 
aabningens tidligere Benævnelse “Mund”, og jeg formoder, at de fleste 
Zoologer ville indrömme dette Forholds Betydning. 
SB. 
Sandseorganer. 
Ligesaa sikkert som jeg troer at kunne angive det nysbeskrevne 
Organs Natur, ligesaa usikker er jeg ved Bestemmelsen af det hos S. cor- 
diformis noget mere fortil liggende aflange Organ (Fig. 5, 8 og 10—1). 
Man vil erindre, at Bugfladens Middeldeel er stærkest fordybet netop 
paa det Sted (u), hvor Hjernen ligger, men mellem denne og Spalt- 
aabningen danner Middeldelen en langstrakt Hvælving (see Fig. 5—n). 
Netop i den störste Höide af denne Hvælving sad det her beskrevne Organ. 
Det var 21° langt, 4 bredt. Ved tilbörlig Forstörrelse viste det sig 
som et lancetformigt Blad, fæstet til Sliimfladen med begge sine Side- 
rande, og i Middellinien spaltet i hele sin Længde forfra bagtil. Ved 
denne Længdespalte (Fig. 10—z) deeltes det i to Sideblade, hvoraf hvert 
havde en glat Rand indad (y, y) langs Spalten og en mere opsvulden 
stærkt stribet Rand udad (x, x), hvormed det sad fast. Igjennem Spalten 
(z) förtes Sonden ikke videre end ind under disse to Sideblade, og noget 
eget Legeme kunde her ikke opdages. 
Det nysbeskrevne ovale Organ fandt jeg hos S. zonaria forholds- 
viis større end hos S. cordiformis, nemlig 3, medens hele Kroppen var 13“ 
lang. Det laae ligeledes her i en egen halvkegleformet Grube (Fig18—e 6), 
