515 
denne er beklædt med et Par af Aandemusklerne. Man seer, at disse 
Muskler sidde overalt låst til Skallen, adskilte derfra ved Brysthinde- 
sækkene, men at de ere fæstede paa selve Skallen netop paa de fire 
Hjörner, der udgjöre Grændserne mellem Middeldelen og Sidedelene. 
Har man skaaret Skallen op paa Brystkassen og vil udtage Aande- 
sækken, saa lykkes det overmaade let paa Siderne, hvor Aandesækken 
med sine Brystmuskler ligge låse ved Skallen; paa de omtalte Kanter 
derimod (Fig. 7—n,n, 0,0) blive Musklerne altid siddende fast og rive 
let itu tæt ved dem. Efter Udtagelsen af alle de blöde Dele sees ogsaa 
altid lidt af disse Muskler siddende fast paa Ranterne. Wed Forraadnelsen 
kan det maaskee være anderledes; men at paa det levende Dyr disse 
blidere Dele skulde kunne træde ud af Skallen eg svömme uskadt 
(illæsum) videre, hvilket Chamisso (pag. 20 og 22) angiver om Salpa 
vaginata og caerulescens er aldeles uantageligt for den her beskrevne Art. 
| Aandesækken maa (see Fig. 7), ligesaavel som hele Brystkassen, 
deles i en Middeldeel og to Sidedele; kun de sidstnævnte ere active ved 
Aandedrættet, thi kun paa dem ere Aandemusklerne fæstede; Middeldelen 
er passiv. Ved en Muskels Sammentrækning flyttes i Reglen de to Puncter, 
hvorpaa dens to Ender ere fæstede, imod hinanden. Ifülge heraf skulde 
ved disse Aandemusklers Sammentrækning Middeldelens Ryg- og Bug- 
flade flyttes nærmere til hinanden; men betragter man disse Musklers 
Form, bliver det saare tvivlsomt at de skulde virke paa denne Maade. 
Salpernes Aandemuskler ere nemlig saa overordenlig stærkt krumböiede 
(see Fig. 1, 2, 5, 4 og 7), at deres Forkortning synes at maatte frem- 
bringe en Indsnöring af hele deres Bue, ikke en Tilnærmelse af deres to 
Endepuncter. Seer man hen paa Tversnittet af Aandesækken (Fig. 7), 
saa synes fremdeles Sammentriekningen af alle Aandemusklerne at maatte 
bevirke, at Vandet drives fra Aandesækkens Sidedele ind i dens Middel- 
deel, og i Henseende til denne kun at forhindre, at ikke dens Bug- og 
Rı* 
