318 
formis som hos S. zonaria findes en Kredsklap, der dog er sammentrykket 
og derved deelt i to Læber, hos S. cordiformis overeensstemmende med 
Brystkassens Form paa den Ende, hvor den er anbragt. Jeg har ogsaa 
allerede anfört den Snöremuskel, der sidder paa Klappens frie Rand i 
Form af et 4‘ bredt Baand, og de to meget mærkelige Böilemuskler 
Fig. 1, 2, 5, 4, 5,—a, b), hvoraf een omfatter Klappen paa hver Side 
som en meget fast Klemme. Disse Muskler ere nemlig meget tykke 
i Forhold til deres Störrelse og saa elastiske, at de med fuld Ret, skjündt 
ikke haarde, kunne sammenlignes med et Par Springfjedre. De ere paa 
Spiritusexemplarerne næsten ganske sorte og tage sig næsten ud som et 
Par Öine (Fig. 5, 4. Det er ogsaa aabenbart dem, Quoy og Gaimard 
have meent med (Ann. d. sc. nat. Tom X pag 226): “sur les parties late- 
rales on remarque deux pointes” En Klap lig denne, i Form af en 
Kredsfold, lader altid Vædsken slippe igjennem fra den Side, hvor Folden 
er fastheftet, aldrig fra den frie Rand af. Denne Aabning er altsaa 
Indgangen for Vandet. Hos andre Salpearter synes denne Rlaps Bygning 
at være temmellig forskjellig herfra og kun at bestaae af een Flig. (See 
Cuvier pag. 8; fremdeles Ev. Home i lectures of comparative anatomy, 
maaskee efter samme Exemplar, hvorefter Beskrivelsen og Tegningen er 
gjort i Descriptive and illustrated catalogue of the physiological series 
of comparative anatomy contained in the museum of the royal college of 
surgeons in London, Vol. I, London 1855, 4to, pag. 265). 
Hvor tydelig end Stillingen af Spaltaabningens Klap viser Be- 
stemmelsen at tillade Vandets Indströmning, forhindre dets Udströmning, 
er dog den modsatte Bestemmelse af den anden Aabnings Klap end 
tydeligere. Den findes paa Bugfladen, men er temmelig utydelig paa Af- 
bildningerne hos Quoy og Gaimard, En tydeligere Forestilling om den 
ville mine Figurer 1, 2, 3 give, men især Fig. 6, 44, 12, paa hvilke 
Klappen vises fra Reglespidsen af. Den vender ikke indad, saaledes som 
Kiappen ved den anden Aabning, men udad. En Vædske, der trænger 
