551 
slutte, at disse Trevler ikke kunde være lig Grundtrevlerne, men lig Mu- 
skelafdelingerne hos Moderdyret. Til Grundtrevlerne og Tverstriberne 
var intet Spor; men virkelig fandtes langs ad disse Trevler en Række 
forholdsviis store Kjerner, der hos Fostrene i det bedst bevarede Exem- 
plar endog vare 0,002 i Gjennemsnit og kun stode imellem 0,002 og 
0,008 fra hverandre (Fig. 17). 
D. 
Salpernes Udvikling. 
§ 10. 
Fosterkjeden hos Salpa cordiformis i Almindelighed. — 
Fostrene af første Set. 
Ved förste Oiekast paa den skrueformigt om Fordöielseshulen 
snoede Fosterkjede, (Fig. 4, 2. 5. 4-07 p' q/ r‘ s' t/ u‘ v‘), der ogsaa er 
afbildet af Quoy og Gaimard (Pl. 8, Fig. 5 og 6), erkjender man den 
strax for det samme Organ, som Forskäl har beskrevet (pag. 115) hos 
S. fasciata med de Ord: “supra nucleum quasi intestinum parvum, filiforme, 
transverse striatum, primo curvatum, deinde apice incurvum magis, longi- 
zudine unguis;” det samme, som Cuvier har afbildet hos S. scutigera og 
antaget analogt med Gasteropodernes Kjeder af Æggekapsler (pag 19), 
fremdeles det samme, som Chamisso hos flere Arter har beskrevet under 
forskjellige Former og kaldt foetuum concatenatio, endelig det Organ, som 
af Nogle kaldes Æggestok, af Andre Riimstok eller Riimsek (Burdach i 
“Die Physiologie als Erfahrungswissenschaft” 1 Th. 1855, Pag. 60). 
Organet, der forelöbigen kan benævnes Fosterkjeden, ligger i en 
egen Hule af Keglens Skal, skilt fra Fordéielseshulen ved en tynd, men 
meget fast Hinde. Den Deel af Skallen, der omfatter den, er paa de fleste 
Steder temmelig tyk, og omfatter den ofte saa tet, at alle dets Ophöininger 
he 
