399 
grundet deri, at alle nysanfürte Forskjelligheder ere stærkere udtrykte. Röret 
var idetmindste paa de to Exemplarer endog absolut større til dette end 
til de andre to Sat (Fig.24—h”); Indgangen end mere rund, aaben og 
tragtformig fremstaaende; Skallen saa stærkt hævet af den underliggende 
Rugle, og Bugfladen saa dybt udhulet mellem Kuglen og Udgangsaab- 
ningen, at Fostrene her næsten havde Udseende af at være tvert over- 
skaarne (see Fig. 24 og 26 ved B’B“). Virkelig synes der at vere Grund 
til, fra nu af at adskille paa hvert Foster to Stykker, hvoraf det ene — 
der ligger nærmere Råret og indbefatter Indgangsaabningen og Kuglen 
— kunde kaldes Ruglestykket, det andet — der indbefatter Udgangs- 
aabningen og Kjernen — kunde kaldes Rjernestykket. — Klapperne vare 
ikke tydelige paa dette tredie Sæt; den Bulk, der (Fig. 24 og 26—n”) 
hæver sig ud over Udgangen, er ikke Klappen, men en Fremstaaenhed 
der dannes af selve Kjernen. 
Den her givne Tydning af Delene i det tredie Sæts Fostre er 
iövrigt langt lettere at udfinde paa Tvergjennemsnittet (Fig. 32), paa 
hvilket Indgangen (e), Ruglen (d), Bugfladens Fordybning (få , Udgangen 
(a) og Kjernen (n, c) ere kjendelige nok. 
Röret . sidder langs hele Fosterkjeden paa dens concave Side; 
men ved dets tiltagende Overvægt over Fostrene kan dette Leieforhold 
mere passende udtrykkes med, at Salpefostrene sidde paa Rörets convexe 
Side (see Stamröret Fig. 26. ved x). 
Det tredie Sæt gaaer lidt efter lidt over i Stamröret. Rigtigere 
udtrykt er det kun Råret af det tredie Sæt, der gaaer over,i Stamröret, 
medens Fostrene gaae over i dettes tre Rader smaae Fremstaaenheder 
eller Knopper. Overgangen skeer temmelig pludselig og netop paa det 
Sted af Kjeden, hvor Omböiningen er allervoldsomst (Fig. 26 fra w 
til x). — Et Tvergjennemsnit af dette Sted (Fig.55) viste, at hvert Foster 
bestod af to runde Svulster med en smallere Overgangsdeel, og den 
gradevise Forandring i Fosterrækken syntes tydeligen at vise, at disse 
Vv* 
