352 
blev ligesidet retvinklet firkantet (Fig. 26—r); hver Fosterrække maatte 
altsaa i sit Gjennemsnit blive uligesidet retvinklet; og hvert enkelt Foster 
omtrent halv saa bredt, eller rettere halv saa höit som langt (Fig. 26—r, 
Fig. 27). Aandehulens Form maatte atter rette sig efter hele Legémets, og 
medens hos det fritsvémmende Moderdyr Aandehulen fik den langstrakte 
Form med Ind- og Udgang ved begge Ender ((Fig. 4) — den fordeel- 
agtigste Form til Havvandets Gjennemströmning —, blev Gjennemsnittet . 
af Fostrets Aandehule kun to Gange större i Lengden end i Höiden. 
(Samnl. bestandig Fig. 4 med Fig. 27). Denne Formforskjellighed 
kan tænkes frembragt ved en vis Böining af Rygfladerne og Bugfladerne. 
Fostrene have en forreste Rand ligesom Moderdyret, men disse forreste 
Rande svare ikke til hinanden; thi Særkjendet paa Moderdyrets forreste 
Rand (Fig. 5) er Indgangsaabningen med sine to Læber, og denne lig- 
ger hos Fostret paa det överste forreste Hjörne (Fig. 27—e). Fostrets 
forreste Rand svarer derimod til den forreste Deel af Moderdyrets Ryg- 
flade, og det er altsaa ganske i sin Orden, at den forreste Deel af Fostrets 
Rygfolder tildeels lægge sig op imod den. Rygfolderne maatte böies 
knæformipt overeensstemmende med hele Rygfladens Böining. 
Mindre betydelig er Forskjellen ved den bageste Ende af Lege- 
met. Ogsaa paa Moderdyret kan man kalde den Strekning, der gaaer 
fra Udgangen (Fig. 1—g) til Keglespidsen (Fig. 1—s), den bageste 
Flade eller Rand, og Forskjellen ligger kun deri, at den nederste Deel 
af denne Rand er trukket ud i en Spids, hvilket ikke er Tilfældet hos 
Fostret. 
I den bageste Deel af Legemet ligger altsaa Kjernen hos Fostret 
saavel som hos Moderdyret i Hjörnet mod Rygsiden, Udgangen i Hjör- 
net mod Bugsiden; fortil! derimod har kun Fostret en tilsvarende Rand, 
og i dettes Hjørne mod Rygsiden ligger Rnæbüiningen af Rygfolderne, i 
Hjörnet mod Bugsiden Indgangsaabningen (see Fig. 27). Indgangen og 
