354 
Derimod er det ganske rigtigt, at næsten alle Urcellerne i denne 
Figur ere afbildede sexkantede, og endydermere med en Kant vendende 
hen imod hver af Nabocellerne, skjöndt Afstanden mellem dem endnu 
er omtrent lige saa stor som Cellens eget Gjennemsnit. Hvis jeg ikke 
tager meget feil, kan man heraf hente det bedste Beviis for, at Urcellernes 
sexkantede Form i de dyriske Dele ingenlunde hidrører fra deres tætte 
Leie, idetmindste ikke fra deres gjensidige mechaniske Tryk, og at det i 
denne Henseende skulde være anderledes i Plantedelene, kan jeg ikke 
antage. 
Størrelsen af denne Pladebeklednings Urceller udgjorde hos 
Salpefostrene af förste Sæt 0,005, Kjernernes 0,001’, Mellemrum- 
mene mellem Urcellerne 0,002 —0,008°°. 
I Henseende til Formen af den seröse Sæk og Aandesækken hos 
Salpefostrene kan jeg for störste Delen henvise til det Foregaaende. 
Det er der blevet sagt (pag. 546), at den seröse Hinde fra först af er 
tyk og uigjennemsigtig, samt at den i det tredie Fostersæt danner en for- 
holdsviis meget rummelig Hule; fremdeles (pag. 543), at Aandesekken 
allerede paa Overgangsstedet mellem Stamråret og det tredie Sæt staaer i 
aaben Forbindelse med Rörets Sliimhinde, og (pag.345) at den i det tredie Sæt 
allerede strækker sig til ned foran Kjernen. Paa dette Udviklingstrin er Aan- 
desækken endnu temmelig langstrakt og tillige stærkt krummet med Convexi- 
teten paa Rygsiden, Concaviteten paa Bugfladen tæt nedenfor Kuglen. 
(See Fig. 51,52). Aandesækkens Form staaer, formedelst dens overordenlige 
Størrelse hos Salperne, altid i nöieste Overeensstemmelse med hele Le- 
gemets Form, og Salpefostrets Legeme bærer paa dette Udviklingstrin 
endnu Præget af dets oprindelige Grundform: to paa Udsiden af et Rør 
siddende Knopper, adskilte ved en stærk Fordybning (Fig. 33—34). Men 
denne Grundform er i det tredie Fostersæt dog allerede betydeligen for- 
vandlet overeensstemmende med den Characteer, der især i det andet og 
