357 
for langt sikkrere at antage, at, Rygfolderne indskrænke sig til Aande- 
hulen, men stöde ganske tæt op til Rörets Sliimhinde, der hvor denne 
udmunder deri. 
Efterat dette mærkværdige Forhold er vel bekræftet, maa det 
Spørgsmaal paa ny tages frem, som vi ovenfor (pag. 522) forlode, 
nemlig om Rygfoldernes Betydning. Tage vi Hensyn til, at Organet 
bestaaer af fire bladformige Folder af Aandesækkens Sliimhinde, saa 
maae vi forst falde paa Betydningen af Gjeller. Denne Tydning forekom 
mig dog saare usandsynlig (pag. 322), paa Grund af at Organets Byg- 
ning var saa meget forskjellig fra den Strengs, der af Alle, og vistnok 
med Rette, antages for Salpernes Gjelle (Fig. 8—J. Hos Fostret kunde 
imidlertid en anden Omstændighed tale stærkt for denne Tydning af Ryg- 
folderne. Det eneste af alle Moderdyrets Organer, hvortil jeg hos Fo- 
strene ikke kunde finde noget Spor, var netop den egenlige Gjelle. Tör 
jeg herfor antage, at den virkelig manglede, og tager jeg Hensyn til, at 
Fostret sikkerligen aander, förend det udstödes af Moderdyret, saa ligger 
den Formodning ganske nær, at Rygfolderne ere Fostrets Aandered- 
skaber. Deres Plads paa begge Sider af Forbindelsesaabningen mellem 
Moderdyrets og Fostrenes Aandehule vilde være aldeles gunstig for deres 
Virksomhed som Gjeller, og den forskjellige Bygning i Sammenligning 
_med den egenlige Gjelles kunde tildeels tænkes forklaret ved en antagen 
Forskjellighed i Aandedrattet hos Fostrene og Moderdyret. — Hvad der 
imidlertid endnu bestandig gjör denne Tydning meget tvivlsom, er deres 
paafaldende mörkebrune Farve og Uigjennemsigtighed, Egenskaber, hvor- 
ved de strax falde i Öinene endog paa de ganske smaa Fostre af andet 
eller tredie Sæt uden Anvendelse af Forstörrelsesglas, og der snarere 
lede til Antagelsen af et Afsondringsredskab end af en Gjelle. 
