358 
§ 17. 
Fordöielsesredskabernes Udvikling. 
At Grundstoffet til Rjernen allerede fra først af viser sig som en 
selvstændig Deel, Kjerneknoppen, paa Stamrörets convexe Rand, der 
forst i det tredie Sæt synes at komme i umiddelbar Forbindelse med 
Aandesækken, er ovenfor blevet omhandlet. 
I det andet og første Sæts Fostre ligger Rjernen i den bageste 
Deel af Legemet, bag Aandesekken, op mod Rygfladen (Fig. 27—n, c). 
og at dette i Grunden er Rjernens blivende Plads, blev ovenfor (pag. 552) 
nöiere godtgjort. 
Rjernen bestaaer hos Fostrene i det andet og første Sæt langt 
tydeligere af to forskjellige Dele, Tarmrör (n) og Lever (c), end hos 
Moderdyret. Leveren kjendes letteligen ved sin mere graaagtige Farve 
og især sin grynede Sammensætning. — Seet fra forskjellige Sider tage 
disse to Organer sig meget forskjelligt ud, saa at det er meget vanskeligt 
at faae en klar Forestilling om deres egenlige gjensidige Leieforhold. 
(Samnl. Fig. 24 og 27 n, c). 
Det Merkeligste i Fordöielsessystemets Fosterformer er udentvivl 
det Ror, der strækker sig fra Rjernen op til Aabningen i Rygfoldernes 
Böining (Fig. 27—0). Dette Rör synes ganske at ligne den Forlængelse 
af 'Tarmen, der hos Salpa pinnata eller cristata, ifölge Cuvier's og Andres 
Beskrivelse, strækker sig fra Kjernens Tarmrör hen til Indgangsaabningen 
og ansees for Endetarmen. I Overeensstemmelse hermed maatte vel og 
denne Forlængelse af Salpefostrets Tarm ansees for Endetarm, og Gattet 
antages at ligge ved Indgangen til Rörets Hule. 
Nærmere ved Rygsiden ligger endnu en Streng (Fig. 27—p), der 
maaskee kunde sættes analog med den Streng hos S. pinnata, der fölger 
langs dens Endetarm og af Cuvier tydes som Lever (pag. 11). Mærk- 
værdigt er det, at denne Streng virkelig synes at hænge sammen med 
