377 
§ 24. 
Salpekjedernes Betydning. 
Blandt de Særegenheder, hvorved Salperne saa almindeligen til- 
trække sig de Süfarendes særdeles Opmærksomhed, bör deres Rjede- 
forening vistnok nævnes först. Strenge, bestaaende af 20, 40—100 af 
disse allerede i og for sig besynderlige, gjennemsigtige, i Mørket lysende 
Skabninger, alle af samme Størrelse, samme Dannelse, alle i samme 
Stilling til hverandre indbyrdes, alle bevægende sig i samme Takt næsten 
som en Række af pulserende Hjerter, snoe sig i Slangebugter, eller 
skyde fremad som ved Aareslag tæt under den glatte Havflade i stille 
Veir. Ganske almindeligen maatte vel det Spörgsmaal opstaae hos Iagt- 
tagerne heraf: hvorledes dannes denne Kjedeforening? hvortil tjener den? 
og ganske naturligen maatte han falde paa at svare: de suge sig til 
hverandre, for at bevæges fremad ved fælleds Kræfter, eller maaskee for 
at parres. Det förste Svar maatte endog bekræftes ved en nöiere Under- 
sögelse af de Bindemidler, hvorved disse Kjeder holdes sammen. Man 
fandt dem forenede ved stilkede Plader, der almindeligviis ansaaes for 
Sugplader, skjéndt de benævnedes Spiracula, og Antagelsen maatte 
ligge ganske nær, at de ved disse Plader havde suget sig til hverandre. 
Til en ganske anden Anskuelse førte derimod Kundskaben om 
de i visse Salpearter fundne Fosterkjeder. Ligheden mellem disse og 
de fritsvommende Salpekjeder kunde ikke undgaae saa fortrinlige Iagt- 
tagere som Chamisso og Peron, og Salpekjederne erklæredes for at være 
intet uden mere udviklede Fosterkjeder. 
Det hendte sig imidlertid, at et Par af de nyeste naturforskende 
Verdensomseilere, navnligen Meyen og Lesson, blandt en utallig Mængde 
af Salper, af forskjellige Arter, som de havde Leilighed at iagttage, saa- 
vel enkelte som i Kjeder forenede, ikke fandt en eneste Salpe med en 
Fosterkrands i sig. De fik derved ikke Leilighed til at overbevise sig 
om den store Lighed mellem begge disse Dannelser; de havde Grund 
Vid. Sel. naturvid. og mathem. Afh. VIII Deel. Bbb 
