andre Lokaliteter endnu vare grønne og levende). Pilen syntes 

 at trives bedre , men ogsaa dens Blade vare fuldstændig visne. 

 Bunden i Krattet var meget ensformig; Hovedmassen var Mos- 

 ser, Vaccininm uliginomm og Empetruni', de fleste af de sæd- 

 vanlige Ivraturter manglede eller forekom yderst sparsomt. Det 

 var aabenbart den fra Bræen stammende Kulde og den over- 

 drevne, stadige Luftfugtighed, der virkede saa hæmmende paa 

 Kratvegetationen. 



Et prægtigt Vandfald, der styrtede sig lodret ned fra en 

 betydelig Højde og spredte fint Vandstøv ud over et større 

 Areal, holdt Krattet i ærbødig Afstand fra sig; imellem de 

 vanddrukne Mosser, som svulmede af Fugtighed og Velvære og 

 som uafbrudt besprøjtedes fra Vandfaldet, fandt jeg kun ganske 

 faa Fanerogamer, nemlig Saxifraga decipiens og Silène acaulis, 

 begge meget straktleddede. 



Ved den nordligste Bræ, som lukker for Fjordens Kingua, 

 naaede Lyngheden lige til Bræen ; der var ikke noget planteløst 

 Bælte mellem Bræen og Vegetationen saaledes som Dr. Л. О. 

 Holst omtaler det fra Frederikshaabs Isblink og Kipisako. 



Paa nogle Moræner, som ligge mellem de to Bræer, fandt 

 jeg mellem Gruset og Stenene en yderst spredt Vegetation: 

 Alchemilla alpina, Chamæneriwn latifolium, Cerastium alpinum, 

 Viscaria alpina, Stellaria longipes, Silène acaidis, Sagina nivalis, 

 Campanida rotundifolia , en Kimplante af Archangelica, Sedum 

 anmium og villosum, Saxifraga decipiens og oppositifolia, Empe- 

 trion, Oxyria, smaa , sterile Exemplarer af Salix glauca og 

 Betula od.orata, Juncus trifidus, Luzida spicata, Hierochloa alpina 

 Og Festuca ovina f. vivipara; flere af disse Planter fandtes kun 

 i enkelte Exemplarer, saa godt som alle havde sat Frugt eller 

 Blomst. 



Om Morgenen den 9de September forlod jeg Kingua Taser- 

 miut og naaede den Ute Julianehaab, hvor jeg traf (land. 

 Lundbeck; et Par Dage efter forlod vi Grønland med "Hvid- 

 bjørnen», Kapt. Garde. 



