84 



Dryas integrifolia, Papaver radicatum^ Saæifraga cerniia, Pyrola 

 grandiflora, Rhododendron lapponicum ^). 



Man kunde tænke sig, at det var muligt at drage Grænse- 

 linier mellem en arktisk og en subarktisk Flora i det sydligste 

 Grønland. Hertil er imidlertid at bemærke, at de nordlige og 

 sydlige Arter forekomme i inderlig Blanding ; selv i Birkekrattene 

 og Græsmarkerne finder man højnordiske Arter, som Cerastium 

 alpinum og Polygonum viviparwn, og visse sydlige Arter gaa højt 

 op paa Fjeldene eller langt ud imod Havet. Dertil kommer, at 

 de forskjellige Vegetationsformationer idelig vexle med hver- 

 andre og ofte ere forbundne ved Mellemformer, hvorved der 

 yderligere hidføres en Blanding af nordlige og sydlige Arter. 



Ч Flere Alter forekomme i Grönland i to udprægede Varieteter eller Under- 

 arter, af hvilke den ene har en nordlig, den anden en sydlig Udbre- 

 delse, medens de kun paa et forholdsvis lille Omraade forekomme 

 sammen. Jeg giver her en Oversigt over nogle af disse Arter. 



Af Dryas odopetala forekommer i hele den danske Del af Vest- 

 Gronland kun Underarten integrifolia (i de floristiske Opgjorelser regnet 

 for en særskilt Art), medens Hovedarten forst optræder længere mod 

 Nord. Ved Ivsugigsok (76° 7' n. Br.) fandt Nathorst dem begge og 

 sammen med dem en Mellemform, som senere ogsaa er bleven funden 

 sydligere. Fra Steder nord for Ivsugigsok kjendes kun Hovedarten. I 

 Øst-Grønland synes Forholdet at være et lignende, men Overgangsstedet 

 ligger her en Del sydligere. 1 Scoresby-Sund (c. 70°— 71° n. Br.) fandt 

 nemlig Hartz saavel Hovedarten som Underarten og tillige Mellem- 

 former, medens der længere Nord paa kun er fundet Hovedarten. 



Paa lignende Maade synes det at forholde sig med Salix arctica og 

 S. groenlandica, som sikkert rettest betragtes som henhørende til en 

 og samme Art (cfr. Hartz Fan. og Karkrypt, fra NO-Grønland S. 340 

 —41). S. arctica er fra Vestkysten kun angivet fra Gap York, medens 

 S. groenlandica er kjendt fra hele Vestkysten syd derfor, dog noget 

 sjeldnere i det Sydligste. Hvorledes Forholdet er i Øst-Gronland, er ikke 

 klart. Imellem 70° og 73° 30' n. Br. forekomme de begge (Hartz 1. c), 

 ' men syd for 70° er ingen af dem iagttaget, hvad der dog formodentlig 

 beroer paa mangelfuld Undersøgelse. Nord for 73° 30' angiver Lange 

 kun S. groenlandica, indtil 76° n. Br., men det tør formodes, at de 

 to Former, der i disse Egne slaa hinanden meget nær, begge fore- 

 komme her. 



Af Saxifraga stellaris forekommer Hovedarten almindeligt paa 

 Vestkysten syd for 65° n. Br., sjeldnere nord for samme. Var. coniosa 



