85 



En floristisk Modsætning fremtræder dog ved den Om- 

 stændighed , at de sydlige Arter i det Hele holde sig til de 

 lavere, beskyttede Steder, medens Floraen i Højfjeldene har en 

 mere arktisk Karakter. Dette fremgaar tydeligt af følgende 

 Liste over de Planter, som jeg traf paa Toppen af Fjeldet 

 Kakarsnak ved Nars ak (60° 55') imellem 2000 og 2170 

 Fods Højde over Havet : 



rorekommer almindeligt nord for 64° n. Br., sjeldent syd derfor. Paa 

 Østkysten er Hovedarten fundet syd for G.5° 40', Varieteten nord for 70° 

 (den mellemliggende Stræi<.ning ubekjendt). 



Ledum palustre. Hovedarten og var. decumbens ere almindeligt 

 udbredte i Nord-Grønland nord for 64° n. Br., imellem 64° og 61° n. Br. 

 optræde de kun sporadisk og ere ikke kjendte syd for GP. Af var. 

 groenlandicum har jeg ikke set typiske Exemplarer fra Steder nord for 

 65° 35'; derimod er den almindeligt udbredt syd for Godthaab, især paa 

 Yderlandet. Paa Ostkysten er denne sidste kun kjendt fra et Par Steder 

 nær ved Sydspidsen, medens Arten overhovedet ikke er fundet længere 

 nordpaa (Ofr. Hartz 1. c. p. 337). 



Særlig interessant er Forholdet mellem Betnla nana og B. rjlan- 

 dulosa, som af Mange betragtes som to vel adskilte Arter, medens andre, 

 særlig amerikanske, Forfattere opføre den sidste som Varietet af den 

 forste. В. nana forekommer i Vest-Gronland fra den 76. til den 63. 

 Breddegrad (Fiskernæs), paa hvilket sidste Sted den forekommer sammen 

 med og gaar over i B. glanåulosa. Denne optræder forst her, men er 

 derefter almindelig i hele den sydlige Del af Landet, medens B. nana 

 ikke gaar længere mod Syd. Overgangsstedet synes her at være af 

 meget ringe Udstrækning. Paa Østkysten synes Overgangen at ske om- 

 trent under samme Breddegrad, thi fra den sydlige Del kjendes kun B. 

 glanåulosa, ved Ekalemiut (63° 32') er fundet en Mellemform, og nord 

 derfor er kun fundet J5. nana. 



Endelig kan nævnes Armeria vulgaris, som paa begge Kyster fra 

 langt mod Nord indtil Sydspidsen er repræsenteret af var. sibiiica, me- 

 dens var. maritima er indskrænket til den sydligste Breddegrad. 



I de fleste Tilfælde har den af de to Former, som er den sydligste 

 i Grönland, ogsaa udenfor Grønland den sydligste Udbredning. Dette 

 gjælder saaledes Saxifraga stdlaris og Armeria vulgaris. Salix 

 groenlandica's Forekomst udenfor Grönland er endnu lidet kjendt. 

 Betula glandulosa gaar ialtfald i Nordamerika længere mod Syd end 

 B. nana, og det samme er Tilfældet med Ledum groenlandicum (lati- 

 folium) i Sammenligning med Ledum palustre. Derimod forholder 

 Dryas sig mærkelig nok omvendt, làet D. octopetala («) i Nordamerika 

 gaar længere mod Syd end D. integrifolia. 



