96 



børen i flere Aar i Træk hverken ved Julianehaab eller ved 

 Nanortalik. Paafaldende er den meget betydelige aarlige Ned- 

 bør ved Ivigtnt, der er næsten dobbelt saa stor som den ved 

 Godthaab og henved 4 Gange saa stor som ved Kornok. Hvor- 

 vidt den er typisk for hele den sydligste Kyststrækning eller 

 om den tildels skyldes mere lokale Aarsager, lader sig for Tiden 

 næppe afgjøre med Sikkerhed. At det sydligste Grønland, som 

 ligger saa ndsat for de varme, sydlige Atlanterhavsvinde, mod- 

 tager langt mere Nedbør end de noget nordligere Dele af Lan- 

 det, er sikkert nok, og 'navnlig gjælder dette vistnok Egnen 

 omkring Nunarsuit og den Kyststrækning, som gaar derfra mod 

 Øst henimod Jnlianehaab. Derimod synes der at være baade 

 meteorologiske Grunde og direkte Iagttagelser, som tale for, at 

 den følgende Kyststrækning, som gaar mere i sydøstlig Retning, 

 modlager noget mindre Nedbør. I denne Retning peger det 

 mindre Antal Nedbør-Dage ved Julianehaab og ved Nanortalik 

 end ved Ivigtut , dog tør der ikke lægges megen Vægt her- 

 paa, thi Ivigtut har trods sin større Nedbør færre Nedbør- 

 Dage end Godthaab. Dernæst kan henvises til, at Rink ved 

 knap 2 Aars Observationer ved Julianehaab fandt en aarlig 

 Nedbør af omtr. 36 Tommer (942 Mm.) i). Endelig kan 

 anføres, at de fremherskende Vinde paa den allersydligste 

 Del af Kysten ere nordlige (se nedenfor), medens de paa den 

 sydlige Del af den egentlige Vestkyst ere sydlige ; herved be- 

 tinges sandsynligvis en mindre Nedbør paa den sydøstlige Del 

 af Sydkysten. 



Taage-Dagenes Antal synes ikke at være meget afliængigt 

 af Breddegraden ; ialtfald er det omtrent det samme ved Juliane- 

 haab og ved Nanortalik som ved Godthaab (Tabel 11). 



Af største Betydning for Forstaaelsen af de klimatiske For- 

 hold i det sydligste Grønland er det imidlertid at komme til 

 Erkjendelse af den meget betydelige Forskjel, der er imellem 



1) Rink, Grönland II S. 114 og Tillæg S. 167. 



