98 



1000 Mm., faar man paa samme Maade for Igaliko licit over 

 500 Mm. 



Ikke mindre sikkert er det . at en Station paa en af de 

 ydre Øer vilde vise en lignende Forskjel fra Jiilianehaab , men 

 i modsat Retning, ialtfald lavere Sommertemperatur og hyppigere 

 Taage, og maaske ogsaa større Nedbør. At det er saaledes, 

 viser saa at sige den daglige Erfaring, og Vegetationen 

 bærer saa tydeligt Præg deraf, at Enhver maa lægge Mærke 

 dertil. Saaledes skriver Rink (Grønl. II, p. 2): «Ivnn lidet ind- 

 bydende vise de ydre Kyster sig selv der, i det sydligste Grøn- 

 land ; de i den bedste Sommertid bestandig med Drivis omgivne 

 Øer vise kun liden Forskjel fra de nordlige Egne; den iskolde 

 Taage og Søvind kue al den Vegetation , som stræber at hæve 

 sig over de lave krybende Buskvæxter eller over de sorte og 

 graa Mosarter, som bedække den golde Klippegrund ; endnu i 

 Slutningen af Maj ses jevnligen hele Landet bedækket med 

 Snemasser, som hænge ud over Søen med en tiere Alen tyk 

 Kant, og hvoraf Levninger hist og her l}live liggende en hel 

 Sommer over. Hvilken Forskjel mellem disse øde Steder og 

 det Indre af Eriks-Fjorden lu 



Lignende Vidnesbyrd haves fra en Mængde andre Rejsende 

 i Grønland. Særlig Taagens Forhold er meget iøjnefaldende; 

 ofte ser man den ligge over Skjærgaarden eller tillige over 

 en større eller mindre Del af Yderlandet, medens det indre 

 Land ligger i klart Solskin, og naar den lavt liggende Taage 

 fra Havet føres ind over Landet, har man meget ofte Lejlighed 

 til at se, hvorledes den dels standses af Fjeldene, dels opløses 

 under dens Forsøg paa at krybe over disse og trænge længere 

 ind i Landet ^). 



At Snemængden er langt mindre i det Indre af Landet end 

 ude ved Kvsten turde være en almindelig Erfaring fra hele 



^) Ang. Taagen se f. Ex. V. Garde i Medd. om Grønland XVI p. 15. Af 

 de sydgrønlandske Kolonler er Frederikshaab bekjendt for at have 

 megen Taage, men den har ogsaa en forholdsvis yderlig Beliggenhed. 



