101 



Grønland, ialtfald ikke paa Yderlandet, men optræder hyppigt 

 og stærkt i det sydligste Grønland, om end i forskjellig Grad 

 efter de lokale Forhold. Denne Vind er som bekjendt en Föhn- 

 vind, der udmærker sig ved sin Voldsomhed, sin høje Tempe- 

 ratur og som oftest ved sin store Tørhed. Rink^) beskriver 

 den saaledes: «I Reglen, og især hvis den kun er kortvarig, 

 fører den megen Regn med sig, men blæser den ret igjennem, 

 og staar den flere Dage i Træk, saa plejer den at klare Luften 

 af og er da overordentlig tør. Paa saadaune Dage er det, at 

 Thermometret kan stige til den usædvanlige Højde af 15 à Iß"^» 

 (R). Denne Skildring gjælder særlig Julianehaab, hvor denne 

 Vind blæser meget stærkt, især om Vinteren, da Kastene, ifølge 

 J. Vahl, kunne være saa voldsomme, at de tage Konebaadene 

 med sig og rive Tagene af Grønlænderhusene. Lignende Vid- 

 nesbyrd haves fra Frederiksdal, hvor man i sin Tid maatle flytte 

 Handelens halvt opførte Hus til et Sted, hvor Vindstødene vare 

 mindre voldsomme. 



Ved Ivigtut, som er det eneste Sted i det sydligste Grøn- 

 land, hvorfra der haves sammenhængende Vindobservationer, 

 er Sydostvinden baade den hyppigste og den stærkeste. i 

 Aarene 1882 — 91 blæste den gjennemsnitlig 142,9 Dage om 

 Aaret, medens den næsthyppigste Vind, Nordenvinden, kun 

 blæste i 116.4 Dage, og i samme Tidsrum var dens gjennem- 

 snitlige Styrke 2,17, medens den næststærkeste Vind, Nordvest- 

 vinden, kun havde en Styrke af 1,63-). At Föhnvinden ved 

 Julianehaab er den Vind, der blæser stærkest, fremgaar af alle 

 beretninger, og den synes ogsaa at være den hyppigste. Rink'^) 

 fandt ialtfald ved И/4 Aars Observationer, at ONO. -Vinden (Föhn- 

 vinden) blæste i 97 Dage om Aaret, medens den næsthyppigste, 

 NV.-Vinden, blæste i 85 Dage. 



') Grønland 11, p. 104. 



^) Disse Middeltal ere udregnede efter de i Meteorologisk Aarbtig meddelte 



Middeltal. 

 •■') Grønland II. Tillæg p. 167. 



