Ill 



men selv nord derfor er der ialtfald paa et enkelt Sled fundet 

 et lavt Pilekrat (Warming 1. с). I de nordlige Egne forekomme 

 Pilekrattene — naar undtages Disko-Øen, der i flere Henseender 

 indtager en ejendommelig Stilling — kun langt inde i Landet, 

 og, som det synes, kun paa enkelte, særlig gunstige Steder; 

 men efterhaanden som man kommer længere sydpaa, gaa de 

 længere ud til Kysten og blive hyppigere. Dog falder Grænsen 

 for deres Forekomst, ogsaa i de sydligste Egne, altid et Stykke 

 indenfor den ydre Kystlinie ; kun paa de større Skjærgaardsøer, 

 som ikke ligge altfor yderligt, kan man finde lave Krat. 



De yderligst beliggende Krat, som jeg har set syd for 

 Godthaab, alle dannede af Salix glauca, ere følgende : 



Marrak (63° 25'), i en Kløft nedenfor Lersletten. 



Smallesund (61° 32'), ganske lavt, ved et Vandløb i en 

 lun Dal. 



Kangarsuk ved Tindingen (61° 25'), frodigt Krat paa en 

 Fjeldskraaning mod Syd. 



Lille (Okutalik) ved Tornarsuk-Løbet (61° 23'), lavt Krat 

 paa en beskyttet Skraaning. 



Arsuk. 



Sydsiden af Tavdlorutit, fodhøjt Krat 100 Fod o. H. 



Sinigtsok vest for Juliauehaab. 



Paa de temmelig store og ikke yderligt liggende Øer Akia 

 og Kangek ved Julianehaab fandt Jessen 2 — 3 Fod højt Pilekrat. 



Derimod savnedes Krat f. Е.ч. paa følgende Steder: De smaa 

 Øer udfor Frederikshaabs Isblink, Arsuk Storø, Kagsimiut, og 

 de synes heller ikke at forekomme i Omegnen af Frederikshaab. 



Nogle af disse Krat vare dog saa lave, at man kunde være 

 i Tvivl, om de med Rette fortjente dette Navn. 1 Virkeligheden 

 gaa Krattene, særlig Pilekrattene, ganske almindeligt over i 

 andre Vegetationsformationer, særlig Lynghede og Kjær, og i 

 Randen af Krattene ere Buskene ofte helt nedliggende. 



Ror man ind ad Tunugdliarfik-Fjord, faar man, især ved 

 at betragte Nordsiden, let det Indtryk, at en meget stor Del af 



