по 



Imidlertid samlede der sig dog til Tider saa megen Sne, at alt 

 Krat var da-kket, og Krattets enkelte Afdelinger slet ikke vare 

 til at skjelne fra hverandre; jeg har ofte løbet paa Ski over 

 det høje Krat. Men fra denne fuldstændige Dækning var der 

 alle Overgange til Snebarhed : saaledes var under en voldsom 

 Föhn fra 13.— 15. Januar med Regn over alle Bredder saa godt 

 som al Sne bortsmeltet i Dale og paa Fjelde^ og Krattet 

 var selvfølgelig blottet. Det samme gjentog sig under en Föhn- 

 periode fra 15. — 20. Marts, hvor det afvexlende blæste SO. med 

 Regn og SV. med Sne, og Regnmaaleren i Løbet af en Uge 

 viste c. 9 Tommer; da blottedes ogsaa den allerstørste Del af 

 Landet og deriblandt Krattene i Ivigtut-Dalen. — Paa mange 

 Steder, ogsaa ved Ivigtut, voxer jo det middelhøje Krat foruden 

 i selve Dalene ogsaa lidt opad Fjeldsiderne og i Kløfter og lune 

 Kroge, kort sagt paa saadanne Steder, som om Vinteren i Reglen 

 fyldes med vældige Snemasser. I Korthed tror jeg, man kan 

 sige, at det lave Krat ved Ivigtut om Vinteren i Almindelighed 

 er snedækket, og at det høje Krat kan være det og ofte er det. 

 Da Stammerne jo næsten altid beide, i hvert Tilfælde i den ne- 

 derste Del, trykkes de vel altid noget nedad af større Snemasser 

 og dækkes derfor lettere. Men i Almindelighed vil man, naar 

 der da ikke med stille Vejr er faldet store Masser af Sne, paa 

 mange Steder, navnlig paa Skraaninger, finde Toppen af for- 

 skjellige Buske ragende frem af Sneen og i højere Grad oppe 

 piaa Fjeldsiderne end nede i Dalene, og navnlig da paa Skrænter, 

 der vende mod Syd. Selvfølgelig blottes disse Steder ogsaa 

 først under Föhnerne. Med andre Ord, jeg mener, at det lave 

 Krat, der voxer noget tilfjelds, tildels spalierformet, i Virkelig- 

 heden oftere er snebart om Vinteren end det høje Krat i Dalene. 

 Man finder derfor ogsaa om Vinteren Ryperne, der leve af 

 Knopper og Stængelstykker af Birk, Pil, Revlinger, Bøller, osv., 

 oppe paa Fjeldskraaningerne eller Toppene, derimod sjelden 

 nede i Dalene.» 



Hvorvidt de skildrede Forhold kunne anses for typiske for 



