121 



Pilekrattene blive i det sydligste Grønland ikke højere end 

 i Mellem-Grønland. Selv nord for Polarkredsen kan man træffe 

 Pilekrat paa 8 Fods Højde , og dette synes at være Artens 

 .Maximnmshøjde, som ikke overskrides selv paa de gnnstigste 

 Steder i den sydligste Del af Landet. Som ovenfor anført, naaes 

 denne Højde dog forholdsvis sjeldent; de fleste Pilekrat blive 

 neppe mere end halvt saa høje, og Højden varierer overhovedet 

 meget, lige fra 1 Fod. 



Salix glaiica forekommer ogsaa som integrerende Bestand- 

 del af andre Vegetationsformationer, f. Ex. i Kjær, i Hede og paa 

 grnsede og sandede Flader; den kan her være dominerende, 

 men holder sig altid ganske lav og krybende. Naar Ter- 

 rænet paa saadanne Steder forandrer sig, saa at de for Krat 

 nødvendige Betingelser, Læ, Varme og en passende Fugtigheds- 

 mængde i Jordbunden, ere tilstede, kunne Pilebuskene rejse sig, 

 og Overgang ske til typisk Pilekrat. Et ganske lavt, I —-3 Fod 

 højt Pilekrat, som danner Overgang til Kjærvegetation, er af- 

 bildet i Fig. 3. Det dækker Bunden i et Bækleje ved Ivigtut 

 og voxer saaledes paa meget fugtig Bund. 



I Krat voxer Pilen i typisk Buskform: fra Grunden udgaa 

 altid flere, omtrent lige kraftige Grene lige eller skraat opefter, 

 de ydre bueformet opstigende. I de højeste og smukkeste Krat 

 ere Buskene i det Hele rettede opefter, men i dem, som ere 

 mere eller mindre udsatte for Vinden, er Hovedretningen ofte 

 skraa og Grenene ved Grunden nedliggende, og det samme 

 er Tilfældet i Banden af de højere Krat. 



Pilebuskene voxe sædvanlig meget tæt, saa tæt, at det er 

 vanskeligt at bane sig Vej imellem dem; særlig gjælder delte 

 de af Mnden formede lave og middelhøje Krat, hvor Forgre- 

 ningen ogsaa er særlig rig og Buskene i den Grad indfiltrede 

 mellem hverandre, at Grænserne mellem dem ikke kunne er- 

 kjendes. 



De oprette Grene i de veludviklede Krat have gjerne en 

 smuk, regelmæssig \æxt og kunne være næsten lige paa et 



