150 



Sorliiis ainericniia Wilkl. Hnnnens Forekomst i Pile- og 

 Birkekrat er ovenfor omtalt. Den ndmærker sig ved sin oprette, 

 ranke Væ,\t, dog mlgaa ogsaa hos denne flere Stammer eller 

 Grene fra samme Rod. I Almindelighed naaer den omtrent 

 samme Hojde som det Krat. hvori den er indblandet, eller den 

 er noget lavere. ! Arsuk-Fjord er dens Gjennemsnitsliojde ifølge 

 Dr. Helms (I. с. p. 34) 4 — .Ь Fod, men Stammerne kunne op- 

 naae en Højde af 7 Fod uden at dele sig; Stammernes Tykkelse 

 bliver her neppe over 1 Tomme. Ved Kingna i Tunugdliarfik 

 fandt jeg 6 Fod høje Exemplarer med Stammer paa over 5 Ctm. 

 i Diameter. De største ere dog fundne i Tasermint-Fjord. Ved 

 Tasermiutsiak fandt Hartz nen)lig Exemplarer med 11 — 12 Fod 

 høje Stammer, indtil næsten 9 Ctm. i Diameter. 



Ifølge Helms foretrækker Rønnen Skraaningerne for Dal- 

 bunden, men stiller ikke særlige Fordringer, hvad Heldnings- 

 retningen angaar. Samme Forfatter formoder, at "Cn af Grun- 

 dene til dens sparsomme Forekomst er, at Rærrene vistnok i 

 de færreste Aar naa at blive modne». At dette iallfald af og 

 til sker, fandt han dog et tydeligt Tegn paa, idet han traf smaa 

 Rønnetræer paa Afsatserne af el Fuglefjeld , hvor de rimeligvis 

 vare saaede ved Smaafuglenes Hjelp. Det skyldes utvivlsomt 

 ogsaa Spredning ved Fugle, at man af og til kan træffe Røn 

 paa andre Steder udenfor Krat; saaledes fandt jeg ved Kornoks 

 Isbræer nogle enkelte spredte, c. lb'2 Fod høje Exemplarer 



