186 



noget bestemt til Støtte for en saadan Antagelse. For Matricaria 

 maa dog fremhæves, at den fortrinsvis voxer paa gjødede 

 Steder, hvad der maaske kan opfattes som en Antydning af, at 

 den er bleven indfort ved Menneskets Hjelp, og for Scirpus 

 pauciflorus kan henvises til, at den kun er funden i et Kjær 

 ved Igaliko i Nærheden af Ruinerne og paa Øen Unartok, hvor 

 der ogsaa siges at have været Ruiner (Ltn. Bruun 1. c. p. 409), 

 og som ialtfald maa antages at være bleven hyppigt besøgt paa 

 Grund af de varme Kilder. 



Det er saaledes et forholdsvis betydeligt Antal af de for 

 det sydligste Grønland ejendommelige Arter, som med større 

 eller mindre Grad af Sandsynlighed kunne antages at være ind- 

 førte ved de nordiske Kolonister. Til Støtte for denne Antagelse 

 skal endnu blot henvises til, at Tilførsel af sydlige Arter til 

 Sydkystlandet ad anden Vej maa siges at være overordentlig 

 vanskelig, fordi dette Land hgger saa isoleret og kun beskylles 

 af Polarstrømmen, og fordi de til Indvandring skikkede Steder 

 ligge i det Indre af Landet. Det vigtigste Transportmiddel 

 foruden Mennesket er sikkert Fuglene ; men ikke alle Arter 

 egne sig til Transport ved disse. 



Til den gjødede Jord høre endnu Maagetuerne og Fugle- 

 fjeldene. Maagetuerne forekomme hyppigt paa de mindre 

 Skjærgaardsøer; de fremtræde som tueformede Forhøjninger, 

 der altid indtage Øens højeste Punkt, hvor Maagerne helst sætte 

 sig og ofte have Rede. Den stadig tilførte Gjødning og Affald 

 fra Maagernes Maaltider fremkalde her en meget tæt Vegetation 

 og give Anledning til Dannelsen af en Tue, som kan naae en 

 anseelig Højde og da have Lighed med en Varde. Tuens Indre 

 bestaar af en tørveagtig Masse, for en Del dannet af tæt sam- 

 menvævede Rødder og Rhizomer af Græs. Vegetationen kan 

 vel være ret forskjellig, men sædvanlig spille Græsserne en 

 fremtrædende Rolle. 



Saaledes bestod Plantetæppet paa en Maagetue ved 



