193 



Mosserne om Herredømmet. Paa flade, forholdsvis tørre Steder 

 dominerede Lichenerne (især Cladonier, Sphærophoron coralloides 

 og Alectoria oc/iroleuca) , medens andre Steder JMosserne vare i 

 Overvægt eller væsentlig eneherskende. Særlig Racomitrium 

 hypnoides var meget udbredt og dannede Tæpper paa indtil 

 33 Ctm. Tykkelse, ofte alene, andre Steder blandet med andre 

 iVIosser og med Lichener som Fannaria hypnorum og Lecanora 

 tartarea. Af Lynghedens Buske vare især Empetrum og Vacci- 

 nmm uliginosum almindelige : den første dannede paa mange 

 Steder sammenhængende Tæpper. Endvidere forekom Salix 

 herbacea , Diapensia og Loiseleuria. Paa nogle Steder vare 

 Buskene dog kun tilstede i saa ringe Mængde i Forhold til 

 Mosserne, at Vegetationen rettest maatte betegnes som Moshede. 



Paa vindaabne Steder paa Yderlandet gaar Lyngheden over 

 i Fjeldmark. Empetrum er ganske vist en nøjsom Plante, men 

 den trives ikke paa Steder, som ere meget udsatte for Blæst, 

 og det er i saa Henseende sikkert Vintertiden, det kommer an 

 paa. Ifølge Hartz M er den i Scoresby-Sund oftest snedækt 

 om Vinteren , og det samme gjælder vistnok overalt , hvor den 

 ellers forekommer i Grønland; hermed stemmer ialtfald, hvad 

 jeg selv har set i Foraarstiden i Grønland, medens store Dele 

 af Snedækket endnu vare bevarede. Ogsaa de andre Hedebuske 

 vige paa de vindaabne Steder, og tilbage blive da tilsidst kun 

 Fjeldmarkens Urter og de særlig haardføre lave Buske. 



Som allerede omtalt, er Empetrum-Hede forholdsvis sjelden 

 i det Indre af Landet. Allerede paa Yderlandet finder man ret 

 hyppigt, at Empetrum deler Herredømmet med eller endog 

 delvis fortrænges af de tre andre hyppigste Hedebuske, nemlig 

 Vaccinium uliginosum, Betula glandulosa og Salix glauca. Trænger 

 man fra Kysfen ind i Landet, vil man se særlig de to første af 

 disse hurtigt tage Overhaand i Hedeus Sammensætning, idet 

 Empetrum trænges stærkt tilbage og ofte helt kan mangle. 



1) N. Hartz, Fanerog. og Karkrypt, fra ЛО.- Grönland. Medtl. om Gronl. 

 XVIII. 1895. 

 XV. 13 



