219 



lem Pliinterne, og disse P'lader kunne derfor passende omtales 

 under Fjeldmarken. 



Som Exempel skal anfores Vegetationen paa en saadan 

 Flade i 500 Fods Hojde o. II.; den bestod af: 



Elyna Bellardi. 

 Juncus trifidus. 

 Lathyrus maritimus, 

 Thalictrum alpinum, i Mængde. 

 Silène acaidis. 

 Saxifraga opposififolia. 

 Polygonum viviparum. 



8аНл glauca, krybende. 

 Campanula rotundifolia. 

 Euphrasia officinalis. 

 Sedum Rhodiola. 

 Empetrum nigrum, sparsom. 

 Draba incana. 



Af Lichener forekom bl. a. Spliærophoron coralloides. Xege- 

 tationen gjorde nærmest et tørt, bedeagtigt Indtryk, men de to 

 Hedebuske vare ganske underordnede ; mest fremtrædende vare 

 de to førstnævnte Arter. 



Et noget andet Præg bavde Vegetationen paa en gruset 

 Terrasse tæt ved Bopladsen Igaliko ; den havde følgende Sam- 

 mensætning: Plantago borealis, dominerende, Armeria maritima 

 og Silène acaulis i Mængde, I,athyrus maritimus, Festuca sp. og 

 Visearia alpina. Vegetationen bavde lignende Tætbed som paa 

 det forrige Sted. 



Grusede Skraan inger. Fjeldmarkens Planter voxe sæd- 

 vanlig i en gruset Bund. Selv den nøgne Klippe vil næsten 

 altid indebolde Spalter fyldte med Grus, hvori Planternes Rødder 

 kunne forgrene sig, og hvis Gruset dækker noget større Partier 

 af Klippen, vil Vegetationens Præg sædvanlig blive det samme, 

 ligesom de Arter, hvoraf den bestaar. Hvis en stor Del af 

 eller bele Overfladen bestaar af Grus , vil Vegetationen dog 

 gjerne blive noget tættere , saaledes som paa de to sidst om- 

 talte Lokaliteter. 



En særskilt Omtale fortjene de grusede Skraaninger, som 

 forekomme, hvor Bjergarten er Diabas eller let forvittrende Syenit. 



