232 



sædvanlig- en Blanding af fmt Ler og Sand; snart er Leret, 

 snart Sandet overvejende. 



Saadanne Elvdale ere ofte i stor Udstrækning bevoxede 

 med sammenhængende Vegetation, f. Ex. Hedevegetation, ialt- 

 fald ved Randene og andre Steder, hvor Forholdene ere rolige 

 og Oversvømmelser sjeldent eller aldrig naa hen. Hist og 

 her vil man dog altid finde Strækninger med ganske spredt 

 Vegetation, og det er dels paa Steder, der ligge umiddelbart 

 ved Elven, og som øjensynlig ere udsatte for mere eller mindre 

 hyppige Oversvømmelser, dels paa Steder, som neppe over- 

 svømmes, men hvor Jordbunden bestaar af løst Sand eller Grus. 

 Paa de sidste Steder skyldes Vegetationens spredte Karakter 

 udelukkende Jordbundens løse Beskaffenhed , og den har da 

 ogsaa samme Præg som paa de ovenfor beskrevne sandede 

 Flader. 



I Elvdalen ved Ragsiarsuk i I gal iko- Fjord fandtes 

 saaledes Flyvesandsdannelser med Sandtuer af Salix glauca. 

 Paa en jevn Sandflade sammesteds voxede spredt: 



Carex incurva. Eumex Acetosella. 



Equisetum arvense. . Carex hypei'borea. 



Calamagrostis stricta. ! Luzula spicata. 

 Agrostis canina. Chamaenerium latifoliurn. 



Juncus arcticus. Juncus iriglumis. 



— alpinus. I Aira alpina ß^ vivipara. 



I Ko rdlortok- Dalen mellem ïimugdliarfik og Sermilik 

 voxede paa næsten nøgent, stenet Grus : 



Erigeron composiius, ' Botrychium lanceolatum. 



Equisetum vai'iegatum, 

 Saxifraga Aizoon, 



Saxifraga cernua ^), 

 Papaver radicatum, 



samt paa et noget fugtigere Sted Sedum villosum. 



') En Mængde Fluer hængte fast i dens klæbiise Haaiklædnine. 



