6 



rygende Snefog, der om Natten bragte Temperaturen ned til 

 Ч- 10°. Efter denne Udflugt var det næsten ikke muligt for os 

 at skaffe Besætning til vor Baad paa Rejsen sydefter. Tilfældet 

 stod os imidlertid bi; nogle tilreisende unge Fyre lode sig lokke 

 til at gaa med os for hele Sommeren , og efter at have offret 

 nogle Dage paa Frederikshaabs Havn og Skjærgaard forlode vi 

 Colonien den 12te Mai. 



Om Reisen til Arsuk er der ikke meget at meddele. Kysten 

 fra Frederikshaab sydefter er, som bekjendt, temmelig aaben, 

 indtil man naaer Oen Sermersut, og da Havet var isfrit, havde 

 vor lille, overlastede Baad af og til nok at gjøre med at klare 

 sig i den høje Søgang , som stod udfor de aabne Forbjerge. 

 Vi naaede dog uden Uheld Arsuk den 17de Mai efter at have 

 afsøgt og opmaalt nogle Nødhavne paa Veien. En Del af vor 

 Ragage var imidlertid ankommen til Arsuk med et af Handelens 

 Dæksfarløier. 



Min Plan for Sommeren var i Korthed følgende : 



Fra Arsuk skulde vi søge udenom »Nunarsuit» og paa Veien 

 opmaale "Kitsigsutøerne» samt Sydsiden af Nunarsuit. Til den 

 Tid Nunarsuit var passeret, formodede jeg, at Vinterisen var 

 brudt op i Torsukatak — Sundet mellem Nunarsuit og Fast- 

 landet — og at vi da kunde søge derhen for at tage fat paa 

 Opmaalingen af dette for Skibsfarten paa Julianehaab saa vigtige 

 Farvand. Dersom Veiret da føiede sig saaledes, at vi turde 

 afsee Tid til en Isvandring, skulde den sidste Halvdel af Juni 

 benyttes hertil, hvorefter Resten af Sommeren udelukkende 

 skulde anvendes til Undersøgelser og Opmaalinger i Skjærgaarden 

 mellem Nunarsuit og Julianehaab. 



Da vi langtfra kunde medføre al Bagagen i vor Baad, og 

 da ingen Befordring var at erholde ved Arsuk, sendtes pr. Kajak 

 Exprès- Anmodning til Kagsimiut om en Konebaad derfra til Af- 

 hentning af vor Bagage ved Arsuk, saasnart Isforholdene inden- 

 skjærs tillode det. 



Den 23de Mai om Eftermiddagen bedredes V^eiret, der i 



