8 



et Begreb om, hvilken Magt Bølgeslaget maa have her, naar 

 Sydgrønlands bekjendte NVlige Vinterstorme rase. Bølgeslagets 

 og det barske , skiftende Veirligs ødelæggende Indflydelse spo- 

 redes da ogsaa overalt paa disse letlorvitrende, golde Smaaøer, 

 hvis Middelhøide knn er 50 til 100 Fod. En Maagetue paa 

 Toppen og rundt omkring i Smaarevner eller paa Afsatser, hvor 

 Søfuglene holde til, var næsten hele Vegetationen ; ganske en- 

 kelte Steder førte lidt Mos og Krækkebærlyng en fortvivlet 

 [vamp for Tilværelsen, men iøvrigt savnedes selv disse tarvelige 

 Repræsentanter for Planteverdenen, som dog ellers pleie at kunne 

 faae Fodfæste paa de allerfleste Steder i (irøiiland. 



Ved et lille snevert, beskyttet Sund mellem Tuluvartalik og 

 en mindre tæt Nord derfor sloge vi Telt; det var kun netop, 

 at vi undgik at telte paa Sneen, som endnu laa i store Mæng- 

 der herude. 



Ved vor Afreise fra Arsuk hed det sig, at der var seet 

 Storis udfor Kysten; ved vor Ankomst til Tuluvartalik var Havet 

 dog endnu isfrit, kun inde mellem Øerne laa endel afspærret 

 Storis, som tydede paa, at Rygtet dog ikke havde talt fuldstæn- 

 dig usandt. Allerede Natten efter vor Ankomst blæste det imid- 

 lertid op af Sydlig med Regn, og da vi den næste Dag besteg 

 Øens Top, saae vi i Tykningen en Lysning ude omkring «ydre 

 Ivitsigsut» ; det var Storisen, der nu gav .Møde, temmelig ube- 

 leiligt for os, der havde al vor kostbare Tid behov. Til alt 

 Uheld vedblev det daarlige Veir den ene Dag efter den anden; 

 det stormede og regnede næsten uafbrudt, Isen saltes hurtigt 

 nordefter og indesluttede alle Øerne saa tæt, at intet aabent 

 Vand var at øine. I 6^2 Dag laa vi fængslede herude i Havet 

 og kunde i den Tid kun en enkelt Dag bevæge os lidt omkring 

 mellem Øerne. 



Vi ransagede Tuluvartalik fra Ende til anden og havde, 

 hvergang det lysnede lidt i \eiret, Instrumenterne opstillede. 

 Øen omtales af Giesecke, som tilbragte 3 Cger her indespærret 

 af Isen paa sin Reise fra Frederikshaab til Julianehaab i 1806. 



