Fra deus Top har man en vid Udsigt over hele Kysten fra "Cap 

 Desolation" til «Sermersut» ; det ene skjønne, storslaaede Fjeld- 

 parti søger at overgaa det andet, men det mest imponerende 

 af dem alle er dog «Kitdlavat» ise Tavle Ii, en hoi, forreven 

 takket Fjeldkjæde, der danner Vestsiden af Nuoarsuit og ender 

 i denne Os sydvestligste Forbjerg, det ode, bratte, c. 1800 Fod 

 høje Cap Desolation. Gie sec ke opgiver Antallet af Øer i Archi- 

 pelaget til 17; han maa mene noget andet end hele Archipelaget 

 hermed, thi dette tæller, som allerede nævnt, c. 150 Oer og 

 Holme. Hovedbjergarten er Syenit, den giver alle 0erne et 

 rødligt udseende. I Syeniten her forekommer Zirkon meget 

 hyppigt , som berørt af G i e s e c к e ; den findes i Hornblenden 

 hovedsagelig i smalle Gange af ^-2 — 1 Tommes Brede, enkelte 

 naae dog op til 6 Tommers Brede. Oens Top naaer en Høide 

 af 170 Fod, Middelhøiden er ellers 100—150 Fod; flere dybe 

 Slugter, hvis Bund kun ligger faa Fod over Høivandslinien, 

 gjennerakrydse Øen. Paa et Par Steder ere Slugterne gaaede 

 over til at danne ganske smalle Sunde med øst — vestlig Hoved- 

 retning. Vegetationen var saare fattig, og kun de allernøisomste 

 hoiere Planter saaes herude; de faa bevoxede Steder, der 

 fandtes, vare endnu dækkede af et dybt Snelag, men store Par- 

 tier af Oen bestod af fuldstændig golde, afglattede Flader. 



Maager, Teister, Edderfugle og Sæler — specielt den sprag- 

 lede Sæl — have deres Tilhold paa disse Oer; de nyde dog 

 ikke altid en uforstyrret Tilværelse, thi \unarsuits Grønlændere 

 trodse af og til den lange Vei og søge Tuluvartalik for Fugle- 

 æggenes og de spraglede Sælers Skyld. Under vort Ophold her- 

 ude skød vi to spraglede Sæler; de ydede et godt Tilskud til 

 Proviantbeholdningen, som vi nu, med Udsigten til flere Inde- 

 spærringer paa Reisen udenom Xunarsuit. ikke turde tage for 

 stærkt til. 



.Medens vi laa fængslede, drev Isen med rivende Fart XV. 

 efter, stundom op til 3—4 Kvartmil i Timen. Den I Mil Syd 

 for Tuluvartahk liggende Gruppe af Oer og Skjær — ydre Kit- 



