1 



Den 13de og 14de arbeidede vi med fuld Kraft paa For- 

 beredelserne til Istouren. 



II. 



Grønlands Indlandsis havde hidtil ikke været besøgt i storre 

 Udstrækning Syd for Frederikshaabs Isblink, hvorfra Jensen i 

 1878 foretog sin bekjendte Vandringe) ind til de Nunatakker, 

 der bære hans Navn. Enkelte Reisende have ganske vist fore- 

 taget mindre Excursioner paa Randen af den og studeret in- 

 teressante Forhold her, men selve den Opgave at undersøge, 

 om denne Del af Grönlands Indre er dækket af den samme 

 jevne, flade Sne- og Ismark, som er truffen under nordligere 

 Bredegrader, var endnu ikke lost. At Grönland Syd for 61° ikke 

 er dækket af jevn Indlandsis, det vidste man, hovedsagelig fra 

 Holms Iagttagelser, men om Sydgrønlands mægtige Alpepartier 

 muligen fortsattes et Stykke nordefter i Midten af Grønland, 

 eller om en større Nunatakforekomst var den naturlige Afslut- 

 ning mod Nord af Alpepartiet , det var endnu ubekjendt. Den 

 af Jensen trufne stærkt forrevne Indlandsis kunde forlede til 

 den Anskuelse, at Indlandsisens Overflade paa Grændsen op 

 imod Sydgrønlands ovennævnte Bjergmasser vilde befinde sig i 

 en lignende opskruet og kløftet Tilstand i Høideryggens Høide 

 paa disse Bredder. Nunatak- og Moræneforekomsten, Afsmelt- 

 nings-, Fordampnings- og Klimatforholdene paa denne Tid af 

 Aaret, hvor Solen staaer høiest paa Himlen — alt delte- var nok 

 at gjøre til Gjensland for en Undersøgelse. Da det endnu var 

 saa tidligt paa Aaret, at man kunde vente at træffe et temmelig 

 betydeligt Snedække paa Isen, og Tiden derfor ikke egnede sig 

 saa godt til Specialstudier af Isen, forekom det mig vigtigst at 

 gjennempløie saa stort et Terrain af Indlandsisen, som det knapt 

 tilmaalte Tidsrum — c. 14 Dage tillod. Skulde nogen i sit 



') Se Meddeleiser om Grönland 1ste Hefte, Side 49 og videre. 

 XVI. 2 



