29 



Ved vor sædvanlige Idpurringstid mellem Kl. 10 og 11 vaag- 

 nede vi atter: Veiret var nu udartet til en rasende Snestorm 

 af ONO., og der var ikke Tale om. at vi kunde reise under de 

 Forhold. Vi fik da denne Xat noget af al den Søvn, vi saa 

 liøiligt trængte til. Stormen vedblev med uformindsket Kraft 

 hele Xatten ; Temperaturen sank til 3 — 4 Graders Kulde, og 

 den fine Frostsne føg hen over den flade Snemark. Om For- 

 middagen den 25de Juni begyndte Solen at skinne lidt igjen- 

 nem; jeg vovede mig udenfor, men alt stod i et vildt Snefog, og 

 næsten i samme Oieblik, som jeg traadte ud, var jeg gjennem- 

 trængt til Skindet af den fine Sne. Først ud paa Aftenen 

 flovede det af, og Veiret blev atter klart og sigtbart. Stormen 

 havde varet 18 Timer, hele Tiden fra samme Retning — ONO., 

 den havde ogsaa blæst med stor Kraft ved vor Teltplads ved 

 Sermitsialikfjord, men medens den hos os i 5 — 6000 Fods Høide 

 og c. 12 Mil fra SermilsiaUktjord blæste som en Snestorm med 

 flere Graders Kulde, optraadte den ved Sermitsialik som en varm 

 Føhn uden ISedslag. 



Om Aftenen den 25de Juni forlode vi Teltpladsen og nær- 

 mede os Nunatakkerne over et stærkt bølget Terræn. For hver- 

 gang de efter at være forsvundne under Horizonten dukkede op 

 igjen, kom flere og flere tilsyne, øde, bratte og tildels sne- 

 klædte allesammen. Da vi ønskede at bestige en af Nunatak- 

 kerne , dersom det var muligt , satte vi ikke Cours efter den 

 tidhgere omtalte , helt sneklædte Top , men efter en lidt syd- 

 ligere beliggende Fjeldgruppe. Hen paa Morgenen den 26de 

 naaede vi den nærmeste Nunatak. en lille øde O, der paa Vest- 

 siden knap ragede 100 Fod op over Ishavet; paa Ostsiden 

 skiltes den ved et dybt Dalstrøg fra de østligere iSunatakker, der 

 imidlertid nu viste sig ikke at være adskildte Fjeldtoppe , der 

 ragede op over Isen, men en sammenhængende brat Fjeldkjæde, 

 der strakte sig Nord i fra Kystfjeldene omkring Sermiliktjord. 

 Istedenfor at staa paa en isoleret Nunatak c. 3 Mil inde i Isen 

 stode vi altsaa paa Grændsen mellem Indlandsisen og Sydgrøn- 



