30 



lands høie Bjergmasser, der saaledes vise sig at naae betydelig 

 længere mod Nord, end hidtil antaget. Vor Standplads har 

 senere ved nøiagtig Beregning af Observationerne viist sig at 

 falde sammen med Beliggenheden af Steenstrups Apiitajuitsok. 

 Man kunde nu forsaavidt godt kalde hele dette Nunatakparti 

 ved dette Navn, thi naar Bratningerne undtages, dækkes det 

 næsten overalt af evig Sne og Is , men, saavidt jeg har kunnet 

 bringe i Erfaring, er det den alt omtalte sneklædte Kegle, der 

 bærer Navnet «Aputajuitsok». Dennes Beliggenhed i de tid- 

 ligere Kaart er imidlertid ikke ganske rigtig, men da S teen - 

 s trup har aflagt den ved Hjælp af .Maahnger fra en udmaalt 

 Grundlinie helt nede ved Igaliko , skulde det jo være underligt, 

 om der ikke vilde vise sig nogen Uoverensstemmelse mellem 

 hans og vor Bestemmelse. Sagen er uden Betydning, men 

 nævnes blot for Fuldstændigheds Skyld. 



Vi besteg det omtalte lille Fjeld, da de øvrige syntes ube- 

 stigelige. Fra dets Top fotograferede, tegnede og maalte vi, I 

 alle Retninger undtagen imod Øst havde vi en fortrinlig Udsigt 

 fra dette 5000 Fod høie Udsigtspunkt. Imod ONO. saaes en 

 betydelig Indsænkning i Isen og flere spredte Nunatakker i ind- 

 til 4 — 5 Miles Afstand (se Tavle III). Isens Overflade var overalt 

 stærkt couperet og antydede de underliggende Fjeldes Form. 

 Imod Syd faldt Isen stærkt kløftet ned mod Forlandet og i dens 

 Fortsættelse bugtede en bred Gletscher sig ned mellem Fjeldene 

 for sandsynligvis at falde ud i Sermilik Fjord. Imod Syd saae 

 man forøvrigt ud over et vildt Virvar af Fjeldtoppe, blandt hvilke 

 Ilimausak, Redekammen og adskillige andre af Julianehaabs- 

 distriktets skjønneste Fjelde gjenkjendtes. Imellem Fjeldene 

 skimtedes hist og her den blaae Fjord, hvor de mægtige Is- 

 fjelde seilede om som smaae hvide Svaner, og hele den stor- 

 slaaede Skjønhed, som laa udbredt for vore Øine i den friske, 

 klare Morgenstund, lader sig ikke beskrive. 



Bjergarten af Nunatakkerne var Granit. Overfladen bar 

 ingen Spor af Isskuringer, men var dog temmelig glat og ikke 



