31 



synderlig forvitret; kun paa Vestsiden laa en stor Stenrouse, 

 som man kunde have antaget for en opskruet Stenmoræne, der- 

 som ikke hele den Alaade , hvorpaa Isen grændsede op til og 

 optraadte imellem Nunatakkerne, havde talt bestemt derimod. 

 Isen laa nemhg overalt fuldstændig jevnt op til Fjeldene ; der 

 saaes ikke en Skruning eller Opstuvning et eneste Sted, og 

 Revner saaes egentlig kun, hvor Isen faldt stellt ned mod For- 

 landet. Alt tydede paa, at Isen befandt sig fuldstændig i Ro 

 heromkring, og at Indlandsisens Bevægelse imod Syd gik be- 

 tydeligt udenom hele dette Terræn ; den omtalte Gletscher havde 

 kun Karakteren af en større Fjeldgletscher, og det kan ialfald 

 med Sikkerhed siges, at det ikke er den, som afsætter de flere 

 Millioner Kubikfod store Isfjelde , som Sermilik Isstrøm produ- 

 cerer. Intet levende — hverken af Planter eller Dyr — saaes 

 herinde paa disse Fjelde , end ikke de tarveligste Likener op- 

 dagede vi. Den tidligere omtalte sne- og isklædte Fjeldtop 

 Aputajuitsok, paa hvilken kun en ubetydelig Plet bart Land 

 saaes paa en Bratning mod SO. , afgiver et ret talende Billede 

 paa Overgangsformen mellem Grønlands tidligere og nuværende 

 Istid. Det synes mig utvivlsomt, at som Aputajuitsok nu seer 

 ud, saaledes have alle de andre Nunatakker for ikke lang Tid 

 siden ogsaa seet ud; den Tid er maaskee ikke saa fjern, da det 

 sorte Land paa Aputajuitsok tydeligt begynder at brede sig. 



Endnu den 26de Juni tiltraadte vi Tilbagereisen fra Nuna- 

 takkerne. Vi havde endnu 12 — 13 Miles Reise til Sermitsialik, 

 og den Storm , vi havde havt Dagen i Forveien , havde lært os 

 ikke at stole altfor blindt paa det gode Veir. Vi kom imidlertid 

 ikke langt; det var en ualmindelig solvarm Dag, og Sneen, som 

 om Natten havde været saa haard og glat paa Overfladen, at 

 man knap kunde holde sig opreist paa den, var allerede Kl. 8 

 saa blød og vaad, at jeg ikke mindes at have seet den saa vaad 

 nogen Dag før eller senere ; den drev af Vand og var saa porøs 

 nedefter, at man næsten havde Fornemmelsen af, at man kunde 

 vedblive at synke i den, naar man vovede sig ud paa den uden 



