40 



fældige mindre Indsænkniiiger i Snefladen. Vi maatte gjøre en 

 Omvei mod Xord for at komme udenom det værste Parti, og 

 næsten overalt, hvorhen man saae paa det Syd for os hggende 

 Parti, mødte Øiet det samme — en stærkt skraanende Sne- 

 flade fuld af brede, mørkere udseende Striber (se Tavle IV). Stri- 

 bernes mørke Udseende hidrørte altsaa ikke fra nogensomhelst 

 fremmede StotTer, men kun fra. at Snedækket over Revnerne 

 laa noget under den omgivende Snemarks Overflade. Saae man 

 lidt nærmere til, viste det sig imidlertid, at de større Hoved- 

 revners Sider angaves ved lignende, ganske smalle, fine Revner 

 som de ovenfor omtalte, som vi allerede modte paa Reisen 

 nordefter; kun vare vi nu rykkede frem paa et senere Tidspunkt, 



Profil af (len overste Del af en sneklædt Revne. 



Solens Magt havde øvet større Indflydelse, Snelaget i Midten 

 af Revnerne var begyndt at synke sammen , paa enkelte Steder 

 var det sidste Stadium naaet, Snedækket var bristet og styrtet 

 ned i Revnerne, og utvivlsomt vilde man en 14 Dages Tid 

 længere hen paa Sommeren have et lignende Billede for sig 

 som det, Kornerup har gjengivet saa fortrinligt fra Jensens 

 Reise — en Række aabne, parrallele Kløfter med enkelte skrøbe- 

 lige Broer hist og her (se Medd. Iste Hefte, Tavle H). Det maa 

 altsaa ansees for rimeligt, at hele det Spalteterræn, som Jensens 

 Expedition med saa stor Vanskelighed passerede, vilde have 

 kunnet passeres med største Lethed, dersom Expeditionen havde 

 været en Maaned tidligere inde paa Isen, og ligesaa sandsynligt 

 er det, at hele det Spalteterræn, som vi med Lethed passerede 

 i Juni Maaned, vilde have frembudt store Vanskeligheder hen i 



