95 



Ovenfor den Vestlige Se rm il i к Bræ kan man langt 

 inde paa Indlandsisen se. hvorledes denne kommer i stærkere 

 Bevægelse , bliver kløftet . revnet , bevæger sig nedad i store 

 Trappetrin . og fra alle Sider som en stor Strom flyder hen 

 imod Brælejet iTav. XIV). Revnerne gaa i Hovedsagen vinkelret 

 paa Bevægelsesretningen, dog ogsaa i andre Retninger, afhæn- 

 gige af Undergrunden. Længst inde paa Indlandsisen ere de 

 nogenlunde regelmæssige , men jo længere man kommer ud 

 mod Bræen, jo tiere Systemer af Revner kommer der til. saa 

 at det hele tilsidst danner et aldeles upassabelt Virvar af Kløfter 

 og Ispigge. 



I Indlandsisen ovenfor Bræen laa en Nunatak. og en anden 

 som en lang midt i Bræen , ikke langt fra dennes Ende. 

 iTav. XIII.) De vare begge af betydelig Størrelse, men lave 

 og afrundede af Isen. som tidligere har dækket dem. Oven for 

 og paa begge Sider af den overste Xunatak laa Isen hojt. paa 

 dens Læside dannede den en stor Kjedel. Medens der ovenfor 

 Xuuatakeu ikke fandtes Antydning af Moræne, medførte Isen, 

 hvor den samledes nedenfor, en Midtmoræne . som strakte sig 

 et langt Stykke ned ad den østlige Side af Bræen , hvor den 

 efterhaanden igjen forsvandt i den store Mængde Revner. Paa 

 Stødsideu af den nederste Xunatak skød Isen sig igjen meget 

 stærkt op og var paa Grund af Sammenpresningen temmelig fri 

 for Revner. Selve Xunataken syntes at være aldeles nøgen og 

 ubevoxet; Bjergarten (Granit?! forvitrede nogenlunde let og faldt 

 efterhaanden ned paa Isen, hvorved dannedes to Sidemoræner, 

 der nedenfor Xunatakeu samledes til en VIidtmoræne, som holdt 

 sig helt ud til Bræenden. Langs begge Bræens Sider, neden- 

 for de lodrette , nøgne Klippevægge , fandtes ogsaa betydelige 

 Sidemoræner ovenpaa Bræen. 



Isens Overflade var som omtalt gjennemsat i alle Retninger 

 af Kløfter, mellem hvilke der stod Isprismer og Rygge af alle 

 mulige Former, \oget jevnt Parti i Bræens Midtlinie, saaledes 



