120 



Serierne fra de sydlige Fjorde vise, som det fremgaar, en 

 ganske anden Temperaturfordeling end fra Sermilik og Ikersuak. 

 Vi træffe i disse varmt M Vand fra Bunden og op til 60 Fv., 

 medens vi i de sydligste Fjorde træffe koldt Vand saa godt 

 som gjennem hele Serien indtil 170 Fv. Dette sidste Forhold 

 kan enten skyldes Polarstrømmens større Mægtighed i disse 

 Egne eller det, at Øer og Banker forhindrer det varme Vand 

 fra Atlanterhavet i at trænge ind, eller endelig den Omstæn- 

 dighed, at det varme Vand, selv om det faar Lov til at trænge 

 ind, skal have større Dybder, større Spillerum end f. Fx. 170 

 Fv. for at udøve nogen Indflydelse. (Se S. 60.) 



Saltholdigheden giver for Overfladevandets Vedkommende 

 en ikke ubetydelig Forskjel imellem Maj- og August-Maalingerne 

 i Tasermiut. 



Ved første Hække Observationer naaer den op til 30.70, 

 ved sidste er den paa nærlig samme Sted 28.40. I Maj Maaned 

 var der kun foregaaet forholdsvis ringe Afsmeltning fra Fjel- 

 dene og fra Bræerne, hvilket jo giver en naturlig Forklaring 

 paa dette Forhold. For større Dybder træffe vi meget nær de 

 samme Størrelser saavel i August som i Maj. 



I Ikersuak finde vi i Juni Maaned en Overfladesaltholdighed 

 af 26.93, i Tasermiut have vi ca. en Maaned til hver Side af 

 denne Bestemmelse Saltmængder af henholdsvis 30.70 og 28.40 

 i Mundingen. 



At der i førstnævnte Fjord findes mindre salt Vand i Over- 

 fladen , har en naturlig Grund i den voldsomme Udstrømning, 

 som her gaar for sig fra Bræerne ved Bunden , og som ikke 

 finder Sted i nogen væsentlig Grad i Tasermiut. 



Sammenligne vi de 3 Profiler fra Sermilik og Ikersuak, 

 finde vi, at der her, i Lighed med, hvad der er paavist tidligere 

 ved de hydrografiske Undersøgelser i Gøtaelven, i den indre 



Ved varmt Vand forstaas her Vand over 0^, ved koldt Vand, Vand 

 under 0°. 



