139 



Pegmatit- og Granitgange. Disse sidste kunne tage saadan 

 Overhaaud, at der kan være Tvivl, om Bjergarten ikke rettest 

 burde kaldes Granit. Den faar da Udseende af en Breccie. 

 hvor store, skarpkantede Gneisstykker svømme frit i den om- 

 givende, lysere Granit. Denne «Gneisbreccie» er særlig smukt 

 udviklet i de 2000' (6—700 M.) hoje, nøgne og lodrette Fjeld- 

 vægge paa Sydenden af Sermersok (Kangek), paa Vestsiden af 

 Oen Nanortalik (Fjeldet Sigsarigsoki og i Tasermiut Fjordens 

 Munding (Fjeldet Kuingingek). Maaler man Lagenes Strygning 

 og Fald i flere tæt ved hinanden liggende Gneisflager, faar man 

 nogenlunde samme Resultat, saa at der næppe er foregaaet 

 nogen større Forskydning og Omvæltning, men at snarere 

 Gneisen lidt efter lidt er sprængt fra hinanden og Mellemrummene 

 udfyldte med Granit. I de aller fleste Tilfælde er det imidlertid 

 umuligt paa nærmere Hold at maale Gneislagenes Strygning og 

 Fald nøjagtig, da Lagene ere i højeste Grad krøllede og vredne, 

 selv hvor Graniten og Pegmatiten ikke spille nogen Rolle. 

 Lagstillingen syntes ikke at have nogen væsentlig Indflydelse 

 paa Landets Configuration, ja selv meget store Foldninger i en 

 Klippevæg efterlod sig sjeldent Spor i Fjeldets Overfladeform. 



Paa en Del Steder i denne Egn findes betydelige Mængder 

 uren Grafit, i det Gneisen jeNut gaar over til en stærkt jern- 

 holdig, skifret Grafit, som danner større og mindre Partier inde 

 i den almindehge Gneis, let kjendelige paa den røde og gule 

 Farve af udskilt Okker. Ligeledes findes ofte Grafit i Peg- 

 matitgangene, men da som mindre Korn og Spalteudfyldninger. 

 Pegmatitgange ere paa sine Steder meget hyppige, nogen Hoved- 

 retning gjør sig dog ikke gjældende. de ere i Almindelighed 

 yderst slingrende og uregelmæssige. Granat er meget alminde- 

 lig i disse Gange, sjeldnere er Magnetjernsten, Turmalin (paa 

 Nanortalik, Amitsok og Sermersoki og Arsenkis (paa Nanortalik M. 



Bjergarterne, som omgive Tasermiut Fjorden hore ikke 



^) K. J. V. Steen strup: Tillæg В til Rigsdagstidende 1877—78, S. 12. 



