142 



vare for smaa til at kaldes Isfjelde, ligesom Fjorden var saa 

 godt som fri for saadanne. Bræens Bevægelse er dog større, 

 end man skulde tro efter dette. I Følge Steen sirup s Maa- 

 linger^) var Bevægelsen i 24 Timer for Punkter, der laa 500' 

 (157 M.), 650' (204 _M.i og 1300' (408 M.l fra Randen, hen- 

 holdsvis 1.5' (0.48 M.), 11.8' (3.43 M.) og 13.4' (3.75 M.l, I Bræ- 

 endens østlige Side fandtes en smuk Gletscherport, dannet af 

 en Elv, der rimeligvis stammede fra den lille, stejle Sidebræ. 

 Vandet i Fjorden var uklart og blakket, ikke alene i Overfladen, 

 men helt igjennem, hvilket tyder paa, at en større Elv munder ud 

 under Bræen ved Fjordbunden, hvorfra det lettere, ferske Vand 

 stiger op og fordeler sig og det medførte Slam jevnt gjennera 

 det hele. 



Ror man langs Bræenden, da har denne Udseende af en 

 hvid, homogen og amorf .Masse, hvori man ikke ser det ringeste 

 til Gletscherkorn. Men kommer man tæt hen til den eller stiger 

 op oven paa Bræen, ses denne helt og holdent at bestaa af 

 saadanne, der ere mellem en Hasselnøds og en Valnøds Stør- 

 relse. I Bræens couperede Overflade med dens mange Revner 

 vare de lette at undersøge nærmere , tilmed da Afsmeltningen 

 ved den stærke Solvarme havde gjort dem tydeligere og mere 

 fri af hverandre. Deres Overflader vare ikke plane, men uregel- 

 mæssige, dog saaledes. at Fordybninger og Fremspring passede 

 ind i hinanden. I Isens øverste, stærkt afsmeltede Del laa 

 Kornene ikke tæt sammen , men mellem Fladerne var der et 

 lille Spillerum, fyldt med Smeltevand og medført fmt Slam i 

 ringe Mængde. At Kornene ikke laa fast sammen, viste sig 

 ogsaa ved, at enkelte skarpe og smalle Isrygge vare noget 

 elastiske og kunde bøjes svagt; ligesom Is, som man vilde 

 hugge af, viste sig sejg og af stor Sammenhængskraft, ikke 

 haard og sprød. Af Blaublätterstruktur eller Lagdeling hidrørende 

 fra den oprindelige Firn var der ikke det ringeste at se. Kun 



^) 1. c. S. 12. 



